Справа № 459/328/20                                Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 33/811/312/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
захисника-адвоката Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 лютого 2020 року 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 лютого 2020 року

                                                                ОСОБА_1 , 
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
                                                               який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 . 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн 40 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 31.01.2020 о 21:32 год. у м. Червонограді на вул. Бандери, 26, керував автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_1 покликається на такі доводи: незважаючи на те, що матеріали справи містять суперечливі докази, суд ґрунтувався лише на власних переконаннях та взяв до уваги лише складені працівниками поліції матеріали справи; проходження огляду у медичному закладі за допомогою приладу «Драгер» відбувалося за відсутності свідків; судове засідання у призначену дату фактично не відбулося – суддя спілкувався із ним у кабінеті; справа розглядалася без виклику свідків та поліцейських, які складали протокол; суддею не взято до уваги грубі порушення, допущені працівниками поліції; суддею проігноровано його законне право на ознайомлення з матеріалами справи; суддею прийнято рішення без забезпечення права на захист; у протоколі та матеріалах справи зазначено, що у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи відсутні такі відомості: чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення; довідка про те, чи отримував він посвідчення водія, а також відеозаписи з нагрудних камер події, що трапилася. Крім того, звертає увагу, що йому не було надано копії протоколу та роздруківки «Драгера».
У судовому засіданні захисник Морозов В.Ю. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Крім того, захисник Морозов В.Ю. в судовому засіданні 15.09.2020 заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Заслухавши виступ захисника Морозова В.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП від 31 січня 2020 року серії БД № 320812 (а.с.2);
роздруківкою з приладу «DragerAlkotest 6820», відповідно до якої ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Drager Alcotest 6820» і результат тесту - 1,09 ‰, що засвідчив своїм підписом ОСОБА_1  (а.с.3).
актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів відповідно до якого, поліцейським СРПП №1ПП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Єрваленко М.В. проведено огляд ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода. Запах алкоголю з порожнини рота; огляд проводився за допомогою алкотестера «Drager Alkotest 6820», результат тесту – 1,09 ‰; в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2020 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5);
відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що 31.01.2020 ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння ні місці зупини транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» - результат якого – 1,09 ‰. Після визначення результатів приладу «DragerAlkotest 6820»висловив, що можливо і не згідний з отриманим результатом. Як наслідок такий був скерований для проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу (а.с. 9).
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Неповнота судового розгляду, яка, на думку апелянта, полягала у розгляді справи в його відсутності, усунута в ході апеляційного розгляду із забезпеченням участі в судовому засіданні його захисника Морозова В.Ю., й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні відомості чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та чи отримував посвідчення водія, а також на відсутність відеозапису з нагрудних камер поліцейських є безпідставними, у зв`язку із наявністю таких в матеріалах справи (а.с.7-9).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Щодо клопотання захисника Морозова В.Ю. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, то таке задоволенню не підлягає з таких підстав.     
Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.
Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.
Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.
У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.
Підстава для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
У цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.
Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.
Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.
Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.
Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.
Тому, доводи захисника Морозова В.Ю. щодо скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП, задоволенню не підлягають. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                               п о с т а н о в и в :

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 лютого 2020 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                  І.О. Стельмах