ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  923/386/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Булгакової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - фізичної особи-підприємця Колганова Олександра Гарійовича (далі - ФОП Колганов О.Г.) - Голошивець К.В., 
відповідача - регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі -               Кулініч В.О., 
третьої особи - Херсонської державної морської академії - Слєпченко О.О., 

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Колганова Олександра Гарійовича (далі - Підприємець)
на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020
(головуючий  суддя - Принцевська Н.М., судді: Діброва Г.І. і Ярош А.І.)
у справі № 923/386/19
за позовом Підприємця
до регіонального відділення Фонду державного майна України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - регіональне відділення ФДМУ)
про зобов`язання вчинити дії та стягнення 7 732,92 грн.,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Херсонська державна морська академія (далі - Академія).

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про зобов`язання регіонального відділення ФДМУ скасувати нарахування орендної плати позивачу за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, від 10.12.2018 № 1523-18-065 (далі - Договір) і про стягнення з відповідача суми збитків 7 732,92 грн. 

2. Позов обґрунтовано тим, що позивач "ні дня" не користувався орендованим приміщенням за Договором, який у подальшому було розірвано сторонами; водночас позивачу заподіяно збитки у зв`язку зі сплатою гарантійного внеску у розмірі шести стартових орендних плат (5 572,92 грн.) та послуг з оцінки майна               (2 160 грн.).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.11.2019 (суддя Гридасов Ю.В.): позов задоволено частково; зобов`язано регіональне відділення ФДМУ скасувати нарахування орендної плати Підприємцю за Договором;  стягнуто з регіонального відділення ФДМУ на користь Підприємця 5 572,92 грн. збитків і 7 206,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

4. Рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог у відповідних частинах.

5. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020:
- задоволено апеляційну скаргу Академії;
- згадане рішення місцевого господарського суду скасовано частково;
- відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача скасувати нарахування позивачу орендної плати за Договором;
- відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків у сумі 5 572,92 грн., а також у стягненні  7 206,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу;
- в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

6. Постанову мотивовано тим, що: обраний позивачем спосіб захисту у вигляді вимоги про скасування орендної плати не передбачений чинним законодавством України, а також не відповідає змісту порушеного права і не призводить до його поновлення; позивачем не доведено наявності збитків, про стягнення яких ним заявлено другу позовну вимогу в цій справі. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду Підприємець, зазначаючи про прийняття оскаржуваної постанови апеляційної інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та залишити в силі рішення місцевого господарського суду від 08.11.2019 з цієї справи. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Оскаржувану постанову апеляційного господарського суду прийнято з неправильним застосуванням пункту 3 частини другої статті 16, статей 611, 767 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частин другої, третьої статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини першої статті 2, частини другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Доводи інших учасників справи

9. Регіональне  відділення ФДМУ у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх помилковість та про законність і обґрунтованість постанови апеляційного господарського суду, і просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

10. Академія у відзиві на касаційну скаргу також заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх неправомірність  та про прийняття оскаржуваної постанови з дотриманням норм матеріального і процесуального права, і просить у задоволенні скарги відмовити, а зазначену постанову залишити без змін. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Судом першої інстанції у розгляді справи зазначено, зокрема, таке. 

11.1. За результатами проведення конкурсу на право оренди державного майна Підприємцем (орендар) та регіональним відділенням ФДМУ (орендодавець) укладено Договір, за умовами якого:
- предметом оренди є індивідуально визначене нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 11, 4 кв.м у будівлі складу, що перебуває на балансі Академії (пункт 1.1);
- метою оренди є розміщення пункту по обслуговуванню та ремонту оргтехніки (пункт 1.2);
- гарантійний внесок у розмірі шести стартових орендних плат зараховується в рахунок майбутніх платежів з орендної плати (пункт 3.9).

11.2. Позивач сплатив відповідачу кошти в сумі 5 572,92 грн. з призначенням: "Пропозиції щодо умов конкурсу на право оренди нерух. майна вбудов. приміщ. загал. площ - 11.4 кв.1м. Херсон прос. Ушакова 20 що переб на балансі ХДМА від Колганов О .Г. "

Вартість послуг з оцінки майна, здійсненої до укладання Договору, в сумі 2 160 грн. сплатила інша особа (учасник конкурсу) - фізична особа-підприємець Грінь Д.С., але після укладення  Договору Підприємець перерахував зазначену суму  фізичній особі-підприємцю Грінь Д.С.  як "компенсацію вартості робіт з незалежної оцінки об`єктів".

11.3. За доводами позивача, майно, яке становить предмет Договору, було передано йому із запізненням і, як виявилося, у непридатному для використання стані (неналежної якості). 

11.4. Підприємець 14.01.2019 звернувся до регіонального відділення ФДМУ із заявою про розірвання Договору, а листом від 23.01.2019 останнє повідомило, що не заперечує проте дострокового припинення Договору, однак для перерахунку орендної плати (шляхом обчислення нарахування в сумі 0,00 грн.), на чому наполягав Підприємець, підстав не вбачається. 

Згідно з вимогами пункту 10.11 Договору 24.01.2019 позивач і відповідач підписали акт приймання-передачі майна, за яким позивач повернув з оренди, а відповідач прийняв орендоване майно.

11.5. Хоча складання сторонами акта приймання-передачі майна орендодавцем орендареві й відбулося (разом з Договором) 10.12.2018,  фактично таку передачу здійснено 08.01.2019 (через 29 днів після підписання Договору).

11.6. Згідно з наданим відповідачем розрахунком орендної плати за Договором за період з 10.12.2018 по 24.01.2019 заборгованість позивача з орендної плати становить 2 911,68 грн. 

11.7. Відповідач з 10.12.2018 по 08.01.2019 фактично не передав орендоване приміщення в оренду позивачу, а з 08.01.2019 по 24.01.2019 позивач не використовував об`єкт оренди з метою, що визначена в Договорі (з огляду на стан орендованого приміщення), тому у відповідача відсутні правові підстави для нарахування орендної плати позивачу за період з 10.12.2018 по 24.01.2019.

12. Судом апеляційної інстанції додатково з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.

12.1. Відповідно до пункту 34^2 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 906, гарантійні внески протягом семи робочих днів з дня укладення договору оренди повертаються всім учасникам конкурсу, крім, зокрема, переможця конкурсу. У разі укладення договору оренди гарантійний внесок переможця конкурсу зараховується в рахунок майбутніх платежів з орендної плати та перераховується до державного бюджету і балансоутримувачу відповідно до пропорцій, визначених Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорціями її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

12.2. За умовами Договору (пункт 3.1), орендна плата, визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - вересень 2018 року 7 350 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди - грудень 2018 року - встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень, листопад та грудень 2018 року.

12.3. Згідно з додатком №1 до Договору орендна плата за базовий місяць оренди становить 928,82 грн.

12.4. Гарантійний внесок у розмірі 5 572,92 грн. (928,82 грн. х 6) не є витратами, які поніс позивач у зв`язку з порушенням зобов`язання відповідачем, та підлягає зарахуванню у рахунок платежу з орендної плати.

12.5. Орендоване майно передане у користування позивачу згідно з актом приймання-передачі, який підписано сторонами разом з Договором - 10.12.2018. У ньому відсутні зауваження щодо недоліків орендованого майна на момент його отримання. 

Доказів непередання орендованого майна позивачу матеріали справи не містять і позивачем не надано. 

Отже, позивач не був позбавлений можливості користуватися майном з моменту його отримання 10.12.2018, а протилежний висновок місцевого господарського суду є помилковим. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
13. ЦК України:

стаття 15:
- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;
- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства;

частина перша статті 16:
- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу;

частини перша і друга статті 22:
- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування;
- збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

14. ГК України:

стаття 224:
- учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено;
- під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною;

частина перша статті 225:
- до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

15. Частина третя статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин):
- якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об`єкт оренди, орендар має право вимагати від орендодавця передачі об`єкта та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих йому невиконанням договору оренди.

16. ГПК України:

частина друга статті 4:
- юридичні особи та фізичні особи - підприємці мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів; 

частини третя, четверта статті 13:
- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;
- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

17. Щодо позовної вимоги про скасування нарахування позивачу орендної плати.

Наведеними у попередньому розділі цієї постанови приписами статей 15, 16 ЦК України та статті 4 ГПК України в їх сукупності передбачено судовий захист саме порушених (невизнаних, оспорюваних) прав та законних інтересів суб`єкта звернення до суду. 

Позивачем у даній справі в судах попередніх інстанцій не обґрунтовано належним чином наявності порушення відповідачем його (позивача) прав та/або законних інтересів і не доведено обставин такого порушення на момент звернення до суду з відповідною позовною вимогою (про скасування нарахування орендної плати). 

У касаційній скарзі Підприємцем зазначено, що "якщо ці нарахування не скасувати Відповідач буде мати змогу звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості". Тобто твердження позивача про порушення його прав (законних інтересів) не ґрунтується на наявних (на час звернення з позовом) обставинах, а має характер припущення стосовно імовірних подій, які можуть відбутися (а можуть і не відбутися) в майбутньому. Водночас судове рішення не може бути прийняте на підставі припущень. 

Наведене було в даному разі, - безвідносно до правильності обрання позивачем способу захисту, - достатньою підставою для відмови у зазначеній позовній вимозі.

18. Стосовно позовної вимоги про стягнення збитків.

Судом апеляційної інстанції, на відміну від місцевого господарського суду, у розгляді справи було встановлено: факт передачі орендованого майна орендодавцем орендареві за відповідним актом приймання-передачі; відсутність з боку орендаря на момент отримання майна будь-яких зауважень з приводу його недоліків; ненадання позивачем доказів непередання позивачу орендованого майна; те, що позивач не був позбавлений можливості користуватися орендованим майном з моменту його отримання від відповідача; факт перебування майна в оренді у позивача з 10.12.2018 по 24.01.2019. У зв`язку з цим апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що сплата позивачем гарантійного внеску в розмірі 5 572,92 грн. не є тими витратами, які могли б вважатися понесеними позивачем у зв`язку з порушенням зобов`язання відповідачем, тобто збитками позивача. 

Зі свого боку, у Касаційного господарського суду немає підстав для незгоди з відповідними висновками апеляційної інстанції, з огляду на приписи частини другої статті 300 ГПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення суми збитків 2 160 грн. рішення попередніх судових інстанцій відповідають нормам матеріального і процесуального права, і доводів щодо їх незаконності чи необґрунтованості у відповідній частині скаржником та іншими учасниками справи не наведено. 

19. Водночас Касаційним господарським судом враховуються доводи регіонального  відділення ФДМУ і Академії, викладені у відзивах на касаційну скаргу, в тій частині, в якій вони (доводи) узгоджуються з матеріалами справи та нормами матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

20. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не довів такого неправильного застосування апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права, яке мало б наслідком скасування оскаржуваного судового рішення.

21. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Підприємця залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду  - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для її скасування. 

Судові витрати

22. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Колганова Олександра Гарійовича залишити без задоволення, а постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 923/386/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                   В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                                     І. Булгакова