Справа № 991/6414/20
Провадження1-кс/991/6602/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу – адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 31.03.2016,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду 30.07.2020 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 31.03.2016.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.07.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 31.07.2020 відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.
Скарга обґрунтована тим, що 17.07.2020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду винесено ухвалу (справа №991/3672/20), якою зобов`язано уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора розглянути скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , № 03/04-ЖВ від 22.04.2020, подану в межах кримінального провадження № 42016110350000102 від 31.03.2016. 
27.07.2020 адвокат ОСОБА_3 отримав постанову виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про відмову в задоволенні його скарги на недотримання розумних строків. Вважає, що прокурор взагалі не дослідив обґрунтування доводів та вимоги у скарзі ОСОБА_3 на недотримання розумних строків, про що свідчить зміст постанови про відмову в задоволенні його скарги.
Адвокат у своїй скарзі посилається на те, що 11 березня 2019 року заступник начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України. Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування повинен бути закінчений протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України. Оскільки ОСОБА_4 був повідомлений про підозру 11 березня 2019 року, то граничним строком досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 є 11 березня 2020 року згідно з вимогами ст. 219 КПК України. Натомість строк досудового розслідування було продовжено до 03.09.2020, що, на думку адвоката, є явним порушенням розумних строків.
Прокурор ОСОБА_7 у своїй постанові посилається на ч. 3 ст. 219 КПК України, якою визначено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, не включається у строки. Однак у матеріалах досудового розслідування немає постанов про зупинення чи відновлення кримінального провадження. Як зазначив у своїй постанові прокурор ОСОБА_7 , 13.05.2019 матеріали досудового розслідування було відкрито стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України. Отже сторона захисту повідомила ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування. У оскаржуваній постанові прокурора не вказано скільки часу тривало ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, але зазначено, що 26 липня 2019 року складено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та направлено до Шевченківського районного суду м. Києва, який ухвалою від 02.09.2019 відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Вказана ухвала надійшла до Генеральної прокуратури України 08.11.2019 і того ж дня визначено підслідність кримінального провадження № 42016110350000102 від 31.03.2016 за Національним антикорупційним бюро України. Строк досудового розслідування неодноразово було продовжено, загалом до 12 місяців, тобто до 03.09.2020. Прокурор ОСОБА_5 у своїй постанові не обґрунтовує, чому строк досудового розслідування не завершився. Не зазначає, чи були прийняті постанови про зупинення та відновлення кримінального провадження, а також не вказує дату закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України. Тому, стороні захисту не зрозуміло чому сторона обвинувачення вважає, що строк досудового розслідування спливає 03.09.2020. У зв`язку з чим, постанова прокурора ОСОБА_5 є необґрунтованою, так як у ній не наведено достатніх доказів, які підтверджують те, що процесуальні строки не закінчились, а отже постанова не містить обґрунтованих обставин, які є підставами для прийняття постанови про відмову в задоволенні скарги.
За таких обставин, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури належним чином розглянути скаргу захисника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 308 КПК України, та повідомити про результат її розгляду; зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури надати відповідному прокурору у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 31.03.2016 вказівку щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури притягнути службових осіб, винних у недотриманні розумних строків до відповідальності; зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури закрити кримінальне провадження № 42016110350000102 від 31.03.2016 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Особа, яка подала скаргу, - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у скарзі, та просив її задовольнити. Додатково поянив, що не вважає прокурора ОСОБА_5 прокурором вищого рівня, який мав повноваження на розгляд його скарги.
Особа, в інтересах якої подано скаргу, - ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у скарзі, та просив її задовольнити. Звернув увагу, що термін перебування його у статус підозрюваного складає близько 17 місяців, що виходить за межі розумних строків та здорового злузду, просив здійснити розгляд його скарги об"єктивно.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги (а.с. 31), у судове засідання не з`явився, позиції щодо скарги не висловив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідча суддя, вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги. 

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , особу, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідча суддя дійшла такого висновку. 
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України. Зокрема, у п. 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України зазначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Виходячи із загальних засад кримінального провадження, що закріплені у ст. 28 КПК України - під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції). 
Частина 3 статті 28 КПК України встановлює критерії для визначення розумності строків кримінального провадження, якими, зокрема, є: складність кримінального провадження (визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо); спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Відповідний порядок оскарження недотримання розумних строків визначений ст. 308 КПК України, у відповідності до якої підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.
Слідчою суддею із скарги та наданих до неї матеріалів встановлено, що на підставі постанови Генерального прокурора ОСОБА_8 від 08.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 01.04.2016 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України доручено детективам Національного антикорупційного бюро України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.07.2020 у справі № 991/3672/20 зобов`язано уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора розглянути скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , № 03/04-ЖВ від 22.04.2020, подану в межах кримінального провадження № 42016110350000102 від 31.03.2016
Стаття 308 КПК України містить обов`язок прокурора вищого рівня розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Також встановлений обов`язок невідкладно письмово повідомити особу, яка подала скаргу, про результати її розгляду.
З матеріалів скарги вбачається, що прокурор виконав цей обов`язок, визначений ст. 308 КПК України - на виконання вимог ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.07.2020 розглянув подану адвокатом скаргу, про що виніс постанову від 23.07.2020 та про результати такого розгляду повідомив адвоката ОСОБА_3 , що підтверджується копією конверту. 
В поданій скарзі на рішення прокурора, адвокат посилається на фактичні обставини досудового розслідування щодо недотримання розумних строків. Вважає, що відповідно до вимог ст. 219 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 відносно ОСОБА_4 повинно було бути закінченим 11 березня 2020 року, оскільки ОСОБА_4 був повідомлений про підозру 11 березня 2019 року.
Однак, оскільки відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 42016110350000102 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2016, то до правовідносин, які врегульовані статтею 219 КПК України застосовується редакція даної статті, чинна до внесення змін законом N 2147-VIII, які не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, про що вірно та обгрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції на час внесення відомостей до ЄРДР) досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частиною 2 цієї статті визначено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 212 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким злочином. 
При цьому, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 3 ст. 219 КПК України).        
Зі змісту оскаржуваної постанови прокурора від 23.07.2020 вбачається, що 13.05.2019 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України. 26.07.2019 у вказаному кримінальному провадженні складено клопотання про звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, яке направлено до Шевченківського районного суду м. Києва. 08.11.2019 до Генеральної прокуратури України надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та повернуто клопотання для здійснення досудового розслідування. В подальшому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 31.03.2016 продовжено у встановленому КПК України порядку до 12 місяців - 03.09.2020.

Зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 03.09.2020, то обставини щодо продовження строку досудового розслідування були дослідженні та враховані під час прийняття такого окремого процесуального рішення. Порядок продовження строку досудового розслідування у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань до внесення змін законом N 2147-VIII регламентується статтями 295-297 КПК України у відповідній редакції, якими регламентовано участь сторони захисту у прийнятті таких процесуальних рішень. Зокрема копія клопотання про продовження строку досудового розслідування вручається слідчим або прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування. Підозрюваний, його захисник мають право до подання клопотання про продовження строку досудового розслідування подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд. Прокурор, уповноважений розглядати питання продовження строку досудового розслідування, зобов`язаний розглянути клопотання не пізніше трьох днів з дня його отримання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування. Рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим кодексом.          Порядок оскарження інших рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора передбачений відповідними положеннями статті 303 КПК України та не відноситься до повноважень слідчого судді.
Окрім цього, матеріали вказаного кримінального провадження були передані детективам НАБУ для подальшого досудового розслідування лише в листопаді 2019 року.
Слідча суддя бере до уваги тривалість досудового розслідування, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесені 31.03.2016 та багатоепізодність кримінального провадження (наявність у Витягу з ЄРДР від 26.05.2020 п`ятнадцяти записів, в т.ч. внесених у 2016-2019 роках) та передачу його за підслідністю Національному антикорупційному бюро України лише в листопаді 2019 року (постанова Генеральної прокуратури України від 08.11.2019) та зазначає, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України і не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не віднесені до його підсудності. Тому слідча суддя не може оцінювати процесуальні дії попереднього органу досудового розслідування, спрямовані на отримання відомостей, що мають значення для даного кримінального провадження, з точки зору, які заходи забезпечення могли вчинятися до визначення підслідності за Національним антикорупційним бюро.
Як зазначено вище, захисник не обґрунтув наявність підстав для задоволення його скарги про недотримання розумних строків (в порядку ст. 308 КПК України), а отже і неправомірність рішення прокурора про відмову в такій скарзі. За таких умов слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
Слідча суддя також зауважує на безпідставності вимог скарги про зобов`язання притягнути винних службових осіб до відповідальності, зобов"язання закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зважаючи на приписи ст. 308, 284 КПК України. Зокрема стаття 284 КПК України у редакції до внесення змін законом N 2147-VIII не містить у частині першій п.10. 
Також, не зайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що постанова прийнята неуповноваженою особою (не прокурором вищого рівня) оскільки до матеріалів скарги не додано звернення в порядку ст. 308 ч.1 КПК України чи інших даних, для встановлення того дії яких осіб (слідчого, прокурора під час досудового розслідування) оскаржуються, що у сою чергу дало можливість встановити чи є виконуючий обов"язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 прокурором вищого рівня щодо осіб, дії яких оскаржуються.
Відповідно до ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З дослідженої постанови вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 110 КПК України, обгрунтована, прийнята в межах повноважень уповноваженою особою, підстави для її скасування відсутні, а відтак у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 ,  поданої в інтересах підозрюваного   ОСОБА_4  слід відмовити. 
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303-307, 308, 309, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016110350000102 від 31.03.2016 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя                                                                  ОСОБА_1