КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/2658/2020                                                                     Головуючий в 1-й інстанції: Смик С.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                     Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ Київського апеляційного суду  Жук О.В., 
розглянувши 13 липня 2020 року апеляційну скаргу захисника Сірого Є.Г. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Латвії, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                       
У С Т А Н О В И В:
 
29 травня 2020 року постановою судді Печерського районного суду            м. Києва ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/,провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
 
Згідно з постановою,  ОСОБА_1 06.02.2020, о 21:15 год., керуючи автомобілем «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по б-ру Дружби Народів, 32, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі захисник Сірий Є.Г. просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення.
Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, встановлені у ньому обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсним обставинам справи. 
Апелянт вважає, що причиною зіткнення автомобілів є різка зміна напрямку руху водієм ОСОБА_4 в заборонену смугу для руху громадського трансопрту, в той час, коли водій ОСОБА_1 вже виїхала з другорядної смуги руху на головну.
Захисник вказує, що судом безпідставно не враховано належним чином допущене порушення з боку ОСОБА_4 , яке і є причинно ДТП. Його ж підзахисна, виїжджаючи з другорядної смугу на головну, дотримуючись ПДР України, переконалась, що такий виїзд буде безпечним  і не створить нікому перешкоди.
Крім того, захисник вказує на порушення поліцейськими вимог Інструкції з оформлення  матеріалів про адмніністративне правопорушення к сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, оскільки складена схема ДТП є неповною, не містить слідів гальмівного шляху, а також там невірно зазначені смуги руху громадського трансопорту. Тому вважає, що дані цієї схеми є недопустимим доказом.
 
 Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Сірого Є.Г.,  заслухавши пояснення останнього, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника потерпілого ОСОБА_6 , який заперечив проти скасування постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню.
 
 Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у  визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи.
Орган  (посадова   особа)    при    розгляді    справи    про адміністративне правопорушення  зобов`язаний  з`ясувати:  чи  було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,  що  пом`якшують  і   обтяжують   відповідальність,  чи заподіяно майнову шкоду, а  також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
 
Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
 
Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,  підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо неї, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також поясненнями водія ОСОБА_4 , які були надані ними поліцейським під час оформлення матеріалів справи після                          дорожньо-транспортної пригоди, даними відеозапису. 
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2020, о 21:15 год., керуючи транспортним засобом «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по б-ру Дружби Народів, 32, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , чим порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.
Таким чином,  ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 16.11 ПДР України, згідно з якими на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
При цьому аварійна ситуація створюється тим учасником руху, який своїми діями, що не відповідають вимогам ПДР України позбавляє себе, або водія іншого транспортного засобу технічної можливості попередити ДТП. Тобто склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП  наявний у тому разі, коли відповідне порушення пунктів ПДР України водієм транспортного засобу призвело до наслідків у вигляді пошкоджень транспортних засобів, тощо.
З пояснень ОСОБА_4 , наданих під час оформлення матеріалів пригоди 06.02.2020 вбачається, що останній, керуючи автомобілем  рухаючись по крайній правій смузі руху декілька десятків метрів, відчув удар в правий бік транспортного засобу.
Такі пояснення апелянта узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та даними відеозапису, з якого також вбачається, що зіткнення відбулось в момент виїзду автомобіля «Volvo» на головну крайню праву смугу руху, по якій вже рухався автомобіль «Mercedes-Benz».
Таким чином судом обґрунтовано встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України, згідно з яким остання, керуючи автомобілем на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, повинна була надати перевагу в русі автомобілю «Mercedes-Benz», який рухався по головній дорозі. Саме не дотримання апелянтом вимог вказаного пункту ПДР України стало причиною зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого останні отримали механічні пошкодження.
Доводи апелянта про неправильність даних схеми ДТП не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення за               ст. 124 КУпАП.
 
Тому, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Сірого Є.Г. не вбачаю.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні   правопорушення, - 
                                             
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Сірого Є.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               О.В.Жук