Справа № 161/18725/19 	Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф. 	
Провадження № 22-ц/802/806/20  Категорія: 84    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
22 вересня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Данилюк В.А.
суддів Бовчалюк З.А., Киці С.І.,
секретаря Галицької І.П.,
з участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2020 року
В С Т А Н О В И В:
       В листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Позовну заяву обґрунтував тим, що позивач є внутрішньо-переміщеною особою, учасником бойових дій та особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни. 19 вересня 2018 року він звернувся через центр надання адміністративних послуг до Виконавчого комітету Луцької міської ради із заявою про взяття його на квартирний облік для отримання державного житла та включення його у список осіб, які мають право на отримання житла у позачерговому порядку, у складі сім`ї з двох осіб. Однак, 16 жовтня 2019 року на засіданні Виконавчого комітету Луцької міської ради проект відповідного рішення не був підтриманий, у зв`язку з цим воно не було прийняте. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його житлові права. З наведених підстав, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20 січня 2020 року, позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Луцької міської ради, яка полягає у неприйнятті жодного рішення щодо взяття на квартирний облік ОСОБА_1 за його заявою; 2) зобов`язати Виконавчий комітет Луцької міської ради прийняти рішення про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, внутрішньо-переміщену особу з числа учасників бойових дій та особу з інвалідністю другої групи внаслідок війни у складі сім`ї з двох осіб.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.
Ухвалено визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Луцької міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення щодо взяття на квартирний облік ОСОБА_1 за його заявою від 19 вересня 2018 року.
Зобов`язати Виконавчий комітет Луцької міської ради прийняти рішення про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій та особу з інвалідністю другої групи внаслідок війни у складі сім`ї з двох осіб.
Вирішено питання щодо стягнення судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення незаконне та необґрунтоване, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.
Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, просять її відхилити, представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України ).
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.
Судом встановлено, що позивач має статус ветерана війни - учасника бойових дій з 13 жовтня 2015 року, а також статус особи із інвалідністю 2 групи - інваліда війни.
З 14 серпня 2017 року позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання у м. Луцьку.
Статус ОСОБА_1 як інваліда війни підтверджується його посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 12 жовтня 2016 року, копія якого є в матеріалах справи, що спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем статусу, який йому дає право на постановку на квартирний облік за пільгових умов.
Обставини правомірності набуття позивачем відповідних статусів перевірялися в межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №12017030010004156 від 06 вересня 2017 року. Під час досудового розслідування були отримані відповідні листи ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальника управління персоналу - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ ЗСУ про те, що позивач дійсно був призваний по мобілізації та залучався до антитерористичної операції. Відповідно до рішення комісії Командування Сухопутних військ ЗСУ 13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 був наданий статус учасника бойових дій. З наведених підстав постановою старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області Березного К.С. від 05 вересня 2019 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Матеріалами справи підтверджується, що 19 вересня 2018 року позивач звернувся через центр надання адміністративних послуг до виконавчого комітету Луцької міської ради із заявою про взяття його на квартирний облік для отримання державного житла та включення його у список осіб, які мають право на отримання житла у позачерговому порядку, у складі сім`ї з двох осіб.
Проект відповідного рішення виконавчого комітету був підготовлений та внесений у порядок денний виконавчого комітету 16 жовтня 2019 року.
Однак, 16 жовтня 2019 року на засіданні виконавчого комітету Луцької міської ради проект відповідного рішення не був підтриманий, у зв`язку з цим воно не було прийняте. 
Будь-яких інших рішень стосовно заяви позивача відповідач не приймав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, відповідно до п.3 якого військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Відповідно до частини третьої статті 34 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, у тому числі Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради (далі - Правила).
Відповідно до абзацу третього пункту 8 Правил внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від часу проживання в населеному пункті та наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, або розташовані на лінії зіткнення. При цьому члени сім`ї особи з інвалідністю, які мають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, беруться на квартирний облік разом з ним незалежно від місця перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.
Підпунктом 8 пункту 13 Правил визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема, внутрішньо переміщені особи з числа інвалідів війни, визначених у пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей; а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За змістом п.14 Правил тими, що потребують поліпшення житлових умов визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах: особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни; особи, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10); Герої Радянського Союзу, Герої Соціалістичної Праці, особи, нагороджені орденами Слави, Трудової Слави, «За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» усіх трьох ступенів; учасники бойових дій та учасники війни; працівники, які тривалий час сумлінно пропрацювали на одному підприємстві, в установі, організації.
В силу Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме ст.4 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
У зв`язку з наведеним, судова колегія вважає, що у суду першої інстанції були підстави для визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Луцької міської ради щодо відмови в прийнятті рішення про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 , як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, оскільки, як було зазначено вище, він підпадає під дію осіб, які потребують поліпшення житлових умов виходячи з положень підпункту 8 пункту 13 Правил.
Рішення суду є обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами щодо обставин, на які посилався позивач та судом правильно застосовані норми права, які регулюють виниклі правовідносини.
Доводи апеляційної скарги про те, що задовольняючи позов, суд перебрав на себе повноваження щодо питання, вирішення якого законодавством віднесено до компетенції виконавчого комітету міської ради, не заслуговують на увагу, виходячи з того, що повноваження суб`єкта владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до їхнього вчинення у судовому порядку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові у справі №819/570/18 від 11.09.2019 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, яким дано належну правову оцінку, і не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 , суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради залишити без задоволення. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

Головуючий 

Судді :