Справа № 991/3519/20
Провадження1-кс/991/3629/20

У Х В А Л А 

15 липня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 24.02.2020 ним на адресу директора НАБУ ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Втім станом на день подання скарги, за твердженням заявника, відомсті про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були.
Зазначена бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати директора НАБУ ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, викладені у його заяві від 24.04.2020, розпочати досудове розслідування, а також здійснити інші процесуальні дії, які він зобов`язаний вчинити у встановлений КПК строк.
Заявник у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Втім, від уповноваженої особи НАБУ ОСОБА_5 до суду надійшли пояснення у справі №991/3519/20 де зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_3 від 24.02.2020 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ.
Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, заяву ОСОБА_3 від 24.02.2020 листом № 11-225/15695 від 30.04.2020 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Державного бюро розслідувань та прокуратури Донецької області, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом з аналогічними реквізитами.
З огляду на викладені обставини уповноважена особа НАБУ ОСОБА_5 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , вважає за необхідне зазначити про наступне.
Ухвалою від 05.05.2020 слідчим суддею було відкрито провадження за цією скаргою та призначено справу до розгляду на 07.05.2020 у приміщенні Вищого антикорупційного суду. У зв`язку з неможливістю заявника прибути в судове засідання через обмеження, які діють на час карантину у зв`язку із поширенням короновірусу (COVID-19), слідчим суддею було забезпечено проведення судового розгляду скарги ОСОБА_3 у режимі відеоконференції з приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя.
07.05.2020 ОСОБА_3 була подана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від 12.05.2020 відмовлено у її задоволенні.
19.05.2020 ОСОБА_3 через канцелярію Вищого антикорупційного суду подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7 від 19.05.2020 заяву було повернуто заявнику.
28.05.2020 ОСОБА_3 була подана чергова заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_8 від 03.06.2020 відмовлено у її задоволенні.
10.06.2020 ОСОБА_3 через канцелярію Вищого антикорупційного суду подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_8 від 11.06.2020 повторну заяву про відвід слідчого судді залишено без розгляду.
16.06.2020 ОСОБА_3 була подана повторна заява про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_9 від 06.07.2020 відмовлено у її задоволенні.
Наступне судове засідання слідчим суддею було призначене на 15.07.2020 у режимі відеоконференції.
Втім, ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 15.07.2020 до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя не прибув, а на поштову скриньку Вищого антикорупційного суду вшосте подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що постійне і систематичне подання ОСОБА_3 з одних і тих саме підстав заяв про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду його скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, фактично унеможливлює розгляд скарги, а тому ці дії розцінюються слідчим суддею як такі, що мають ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування провадження.
Особа, яка подала скаргу, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.
З огляду на викладене, керуючись ч. 4 ст. 81 КПК України, протокольною ухвалою слідчого судді від 15.07.2020 вшосте подана заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 залишена без розгляду.
Слідчий суддя вжив усіх можливих та необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, врахував віддаленість місця проживання особи, яка звернулася зі скаргою, а також запроваджені на території України карантинні заходи, призначив розгляд скарги з іншого приміщення суду у режимі відеоконференції, однак ОСОБА_3 у судове засідання не прибув.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарга не бездіяльність прокурора розглядається не пізніше 72 годин, наявність встановлених ознак зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами, з метою забезпечення його права доступу до суду, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності ОСОБА_3 за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, подальше фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось (ч.4 ст. 107 КПК України).
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги  ОСОБА_3  24.04.2020 засобами поштового зв`язкунадіслав до НАБУ заяву від 24.04.2020 про вчинення кримінального правопорушення. Зазначена заява надійшла до НАБУ 28.04.2020 та була зареєстрована за вх.№ З-7532, що підтверджується матеріалами пояснень уповноваженої особи НАБУ ОСОБА_5 .
Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України термін виконання обов`язку з внесення відомостей до ЄРДР в цьому випадку становить до 29.04.2020 року включно. На момент судового розгляду представники НАБУ не надали слідчому судді доказів виконання зазначеного обов`язку та внесення відомостей за вказаною вище заявою до ЄРДР у встановлений строк.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена про: зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноважені особи НАБУ не виконали обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України, а тому наявні підстави для їх зобов`язання внести до ЄРДР відомості на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.04.2020.
Крім цього, скарга ОСОБА_3 містить вимогу про зобов`язання директора НАБУ ОСОБА_4 «здійснити інші процесуальні дії, які він зобов`язаний вчинити у встановлений КПК строк». Разом з тим, оскільки КПК України містить значний перелік дій, які слідчий (прокурор) зобов`язаний вчинити у встановлений КПК строк, а ініціювати такі дії можуть лише особи наділені відповідним процесуальним статусом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає таку вимогу заявника не конкретизованою, а тому відмовляє у її задоволенні. 
Також, на переконання слідчого судді, вимога заявника про зобов`язання директора НАБУ ОСОБА_4 розпочати досудове розслідування, не підлягає окремому розгляду. Оскільки, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування і розпочинається з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.3, 214, 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 24.04.2020 про кримінальні правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                              ОСОБА_1