ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року	Львів	Справа № 300/477/20 пров. № А/857/5545/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 09 квітня 2020 року, прийняте суддею Кафарським В.В., в м.Івано-Франківськ у справі № 300/477/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання до їх вчинення, -

                                                 В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про відмову провести перерахунок житлової субсидії як непрацюючій пенсіонерці з розрахунку вартості всіх житлово-комунальних послуг і ненадання їй субсидії на період опалювального сезону 2019-2020 років з 07.12.2019; зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок житлової субсидії як непрацюючій пенсіонерці з розрахунку вартості всіх житлово-комунальних послуг та призначити житлову субсидію з 07.12.2019 до квітня 2020 року включно.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що інтереси відповідача у справі представляв представник В.Шкандрій, який не є адвокатом.
Зазначає, що суд неправильно тлумачив і по суті не застосував у спірних правовідносинах з відповідачем положення п.90, 92 та 93 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 року.
Вважає, що відмова відповідача у належному перерахунку і призначенні їй субсидії на опалювальний період 2019-2020 р. при доведеному нею у справі єдиному доході у вигляді пенсії розміром 2000 грн. є прямим порушенням Конституції України.
Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є побутовим споживачем комунальних послуг. 
09.10.2019 позивач звернулася до відповідача за призначенням субсидії (а.с. 61-62).
Відповідач листом №024672 від 21.11.2019 повідомив, що з 01.11.2019 їй не призначено субсидію, оскільки вартість послуг не перевищує обов`язкового платежу (а.с. 28).
06.12.2019 ОСОБА_1 звільнена з останнього місця роботи, у зв`язку із чим 11.12.2019 звернулась із заявою до відповідача про здійснення перерахунку їй житлової субсидії (а.с. 29).
Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради листом від 19.12.2019 за №Д/1526 (а.с. 30) відмовлено у проведенні перерахунку розміру житлової субсидії з розрахунку вартості житлово-комунальних послуг відповідно до розміру пенсії у 2 000,00 грн. з грудня 2019 року без урахування зарплати. Зазначено, що відповідачем в жовтні 2019 року позивачу проведено автоматичний розрахунок субсидії на період 01.10.2019 по 30.04.2020 на підставі інформації отриманої на запити з Пенсійного фонду України про доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та ДПС про нараховані доходи осіб за період з 01.01.2019 по 30.06.2019. Доходи у вигляді пенсії враховані в розмірі нарахованої пенсії за серпень поточного року (2019 року). Обов`язкова плата на період дії субсидії становить 1 728,56 грн. в місяць. При цьому, оплата за житлово-комунальні послуги у межах встановлених соціальних норм споживання з 01.10.2019 на неповний опалювальний місяць складає 827,07 грн., з 01.11.2019 на повний опалювальний місяць складає 1 216,14грн. Оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування не перевищує обсяг визначеного обов`язкового відсотка платежу, підстав для призначення ОСОБА_1 субсидії з 01.10.2019 по 01.11.2019 немає. Також відповідач вказує, що у разі, коли на час звернення за призначенням житлової субсидії особа є непрацюючим пенсіонером, який в останньому місяці періоду, за який враховуються доходи, не мав інших доходів, крім пенсії, її середньомісячний сукупний дохід розраховується відповідно до абзацу першого пункту 37 цього Положення. В останньому місяці періоду, за який враховуються доходи, а саме у вересні 2019 року, позивач була працюючим пенсіонером, підстав для перерахунку субсидії з 01.12.2019 в зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з роботи 06.12.2019, немає.
Не погоджуючись з вказаною відповіддю, а точніше розрахунком, звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 провести перерахунок житлової субсидії як непрацюючій пенсіонерці з розрахунку вартості всіх житлово-комунальних послуг і ненадання їй субсидії на період опалювального сезону 2019-2020 років з 07.12.2019, оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування (з 01.10.2019 – 827,07 грн., з 01.11.2019 – 1 216,14 грн., з 01.01.2020 – 1 216,13 грн., з 01.02.2020 – 1 222,23 грн.) не перевищує обсяг визначеного обов`язкового відсотка платежу (1 728,56 грн.)
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, що виходячи з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для  відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 за №848 (далі – Положення №848 із змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин).
Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі – соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 за №1156 “Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії”.
Відповідно до пунктів 30-31 Положення №848, для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи. Під час призначення житлової субсидії враховуються такі доходи: заробітна плата після сплати податку на доходи фізичних осіб; пенсія; стипендія (крім соціальної стипендії студентів (курсантів) з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа у разі продовження навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів, а також студентів (курсантів) закладів вищої освіти, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків); соціальні виплати, які призначаються структурним підрозділом з питань соціального захисту населення; допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування; грошові перекази, отримані із-за кордону; інші доходи.
Пунктом 35 Положення №848 передбачено, що для розрахунку житлової субсидії середньомісячний сукупний дохід осіб, зазначених у пунктах 24, 25, 27 і 28 цього Положення, враховується: за III і IV квартали попереднього календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку неопалювального сезону; за I і II квартали поточного календарного року - у разі, коли житлова субсидія призначається з початку опалювального сезону; за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням житлової субсидії, - у разі, коли житлова субсидія призначається не з початку опалювального (неопалювального) сезону. 
Пунктом 37 Положення №848 передбачено, у разі призначення житлової субсидії з початку опалювального сезону доходи у вигляді пенсії враховуються в розмірі нарахованої пенсії за серпень поточного року, а в разі призначення житлової субсидії з початку неопалювального сезону доходи у вигляді пенсії враховуються в розмірі нарахованої пенсії за березень поточного року. У разі призначення житлової субсидії не з початку опалювального (неопалювального) сезону враховується розмір нарахованої пенсії за місяць, що передує місяцю, попередньому до місяця, з якого призначається житлова субсидія. 
Згідно пункту 41 Положення №848, у разі коли на час звернення за призначенням житлової субсидії особа є непрацюючим пенсіонером, який в останньому місяці періоду, за який враховуються доходи, не мав інших доходів, крім пенсії, її середньомісячний сукупний дохід розраховується відповідно до абзацу першого пункту 37 цього Положення.
Судом встановлено, що Департаментом соціальної політики Демченко С.В. проведено розрахунок субсидії на період з 01.10.2019 по 30.04.2020 на підставі інформації отриманої на запити з Пенсійного фонду України про доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та ДПС про нараховані доходи осіб за період з 01.01.2019 по 30.06.2019. Згідно отриманої інформації дохід ОСОБА_1 становить 39 211,08 грн., з них: заробітна плата за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 – 27 211,08 грн.; пенсія – 12 000,00 грн. (2000 грн. х 6 місяців). Доходи у вигляді пенсії враховані в розмірі нарахованої пенсії за серпень поточного року (2019 року). Таким чином, середньомісячний дохід позивача становить 6 538,18 грн. Оплата за житлово-комунальні послуги у межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування з 01.10.2019 складає 827,07 грн., з 01.11.2019 – 1 216,14 грн., з 01.01.2020 – 1 216,13 грн., з 01.02.2020 – 1 222,23 грн. 
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування не перевищує обсяг визначеного обов`язкового відсотка платежу, підстав для призначення ОСОБА_1 субсидії з 01.10.2019 по 30.04.2020 немає. Оскільки позивачка звільнена в грудні 2019 року, то місяць, що передує зверненню позивача – листопад 2019 року, в якому позивач була працюючим пенсіонером та отримувала дохід у вигляді заробітної плати та пенсії. Два квартали, що передують листопаду 2019 року – ІІ квартал 2019 року (квітень, травень, червень) і ІІІ квартал 2019 року (липень, серпень, вересень).
Факт роботи позивачки до 06.12.2019 року, сторонами не оспорюється.
Для розрахунку житлової субсидії ОСОБА_1 станом на грудень 2019 року останній місяць періоду, за який враховуються доходи – вересень 2019 року, тобто місяць, в якому позивач була працюючим пенсіонером та отримувала дохід у вигляді заробітної плати та пенсії.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням приписів пункту 41 Положення №848, відповідач при розрахунку житлової субсидії позивачу станом на грудень 2019 року, правильно враховував її доходи у вигляді заробітної плати.
Апеляційний суд також погоджується з судом першої інстанції щодо визначення розміру обов`язкового відсотка платежу, встановлених у постанові Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 за №1156 “Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії” (далі – Постанова №1156), який розраховано виходячи з 6 535,18 грн. – середньомісячний дохід позивача; 1 853,00 грн. – прожитковий мінімум станом на 01.01.2019; базовий коефіцієнт доходу для призначення субсидії – два прожиткових мінімуми на одну особу в розрахунку на місяць (згідно пункту 1 Постанови №1156); базова норма плати за житлово-комунальні послуги – 15 відсотків середньомісячного сукупного доходу домогосподарства (згідно пункту 1 Постанови №1156). 
Таким чином, розмір обов`язкового відсотка платежу (26,45%), що згідно середньомісячного доходу позивача становить 1728,56 грн., у випадку призначення субсидії позивачу. Оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування (з 01.10.2019 – 827,07 грн., з 01.11.2019 – 1 216,14 грн., з 01.01.2020 – 1 216,13 грн., з 01.02.2020 – 1 222,23 грн.) не перевищує обсяг визначеного обов`язкового відсотка платежу (1 728,56 грн.), то відповідачем правомірно відмовлено у призначенні субсидії.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що обов`язковий відсоток платежу у розмірі 1728,56 грн. ОСОБА_1 не потрібно платити, оскільки розмір плати за житлово-комунальні послуги в межах встановлених соціальних норм житла та соціальних нормативів житлово-комунального обслуговування є меншим. 
Відповідачем правомірно здійснено розрахунок житлової субсидії позивача з урахуванням її заробітної плати та пенсії.
Покликання ОСОБА_1 на те, що судом та відповідачем не застосовано положення п.90, 92 та 93 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 року, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки п.90, 92 передбачає обов`язок особи, якій призначено житлову субсидію, поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин зміни соціального статусу членів домогосподарства, перерахунок житлової субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення особи. 
П. 93 передбачено, що перерахунок житлової субсидії може бути здійснений за зверненням одержувача з місяця звернення: непрацюючим пенсіонерам, якщо розрахунок житлової субсидії проводився з урахуванням отриманої заробітної плати; особам, які подають додаткові документи щодо уточнення розміру доходу, з урахуванням якого призначено субсидію; непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, щодо призначення житлової субсидії на понаднормову площу житла.
Апеляційний суд вважає, що ні відповідачем, ні судом першої інстанції не порушено зазначені пункти Положення №848.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що позивачка оскаржує відмову відповідача у формі листа № Д/1526 від 19.12.2019, з підстав невірного розрахунку, а не рішення про відмову у проведенні перерахунку, який не є нормативно-правовим актом суб`єкта владних повноважень, відповідно до зазначеного Положення № 848.          
Щодо покикання ОСОБА_1 про порушення відповідачем ст.56, 57 КАС України щодо представництва Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради В.Шкандрій, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дані спірні правовідносини є справами незначної складності, а, відтак, участь адвоката, як представника не є обов`язковою.
Відповідно до ч.3 ст.55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. 
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 300/477/20, до вирішення спору по суті апеляційним судом.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1261 грн. 20 коп.

          керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі № 300/477/20, - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят дві) грн. 20 коп. на рахунок отримувача – UA218999980313161206081013004; код класифікації доходів бюджету – 22030101; “Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ – 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО – 899998.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула