Постанова
Іменем України
 
17 червня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 658/3048/17
провадження № 61-17054св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М.Ю., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз», Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Каховського  міськрайонного суду Херсонської області від 01 листопада 2017 року у складі судді Терещенка О. Є. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Ігнатенко П. Я., Воронцової Л. П., Полікарпової О. М., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» (далі - ТОВ «Херсонрегіонгаз»), Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» (далі - ПАТ «Херсонгаз») про визнання акта та заборгованості незаконними.
 
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03 серпня 2017 року їй пред`явлено претензію про наявність заборгованості за спожитий газ про що незаконно складено акт та відключено її квартиру АДРЕСА_1 від газопостачання.
 
Посилаючись на відсутність у неї заборгованості за послуги з газопостачання, оскільки вона має невикористану субсидію, ОСОБА_1 просила визнати акт припинення/обмеження розподілу (постачання) природного газу № 4                              від 03 серпня 2017 року та нараховану заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2 110,21 грн незаконними.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням  Каховського  міськрайонного суду Херсонської області від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано  тим, що  позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки оскарження дій ТОВ «Херсонрегіонгаз» та ПАТ «Херсонгаз» щодо складання акта та нарахування заборгованості за спожитий газ, які  є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством. Доводи позивача про їх незаконність можуть бути запереченням у разі пред`явлення до неї позову про стягнення заборгованості тощо, однак таких вимог до неї не заявлено.  
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Каховського  міськрайонного суду Херсонської області від 01 листопада                     2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про  відмову в задоволенні позовних вимог. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У березні 2018 року ОСОБА_1 подала  до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами  норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить  ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено й не надано належної оцінки її доводам та наявним у матеріалах справи доказам, на підтвердження її вимог;   не з`ясовано характеру спірних правовідносин та норм права, які підлягають застосуванню до них; не перевірено наявність причинного зв`язку між незаконними діями відповідачів щодо нарахування заборгованості, відключення квартири від газопостачання та заподіяною цими діями шкоди позивачу, унаслідок чого ухвалено незаконні рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
 
У поданому в травні 2018 року відзиві, ТОВ «Херсонрегіонгаз» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувані судові рішення  - без змін, посилаючись на те, що позовні вимоги, заявлені позивачем не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року справу № 658/3048/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Херсонрегіонгаз», ПАТ «Херсонгаз» про визнання акта та заборгованості незаконними призначено до судового розгляду.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»       № 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами встановлено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з газопостачання.
 
Згідно акта ПАТ «Херсонгаз» про припинення/обмеження розподілу (постачання) природного газу   від 03 серпня 2017 року № 4 за адресою споживача АДРЕСА_1 за показниками лічильника «6010» споживач ОСОБА_1 відключена від газової мережі у зв`язку з наявною заборгованістю за спожиті послуги  розмірі 2 260 грн.
 
Відповідно до листа ТОВ «Херсонрегіонгаз» № 170808/03 від 08 серпня 2017 року наявна за серпень 2017 року заборгованість У ОСОБА_1 утворилася у зв`язку з тим, що за період з листопада 2016 року по січень 2017 року позивачу субсидія не нараховувалася, а нарахована та невикористана субсидія за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року відповідно до вимог законодавства повернута до бюджету в сумі 1 953,82 грн. Після чого, з урахуванням наданих управлінням праці та соціального захисту населення відомостей про призначення субсидії та сплачених коштів за спожиті послуги станом на 01 серпня 2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 2 110,21 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,        від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України   06 листопада 2015 року за № 1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня  2005 року № 619 (далі - Положення).
 
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК Україниза договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
 
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
 
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
 
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
 
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
 
Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.
 
Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.
 
Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
 
Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
 
Таким чином, зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.
 
Крім того, пунктом 3.4 Положення визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.
 
Вимога ОСОБА_1 про визнання незаконними акта ПАТ «Херсонгаз» про припинення/обмеження розподілу (постачання) природного газу від 03 серпня 2017 року № 4 та нарахованої заборгованості за спожиті послуги газопостачання, є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки дії та рішення відповідача щодо визначення розміру заборгованості та припинення газопостачання до її квартири, де вона мешкає з малолітньою дитиною, безпосередньо впливають на її права та обов`язки, як  споживача послуг з газопостачання.
 
Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).
 
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції,  виходив з того, що позивач обрала неналежний спосіб захисту порушеного права і не врахував, що право споживача оскаржити в судовому порядку акт про нарахування заборгованості за спожиті послуги газопостачання та про відключення таких послуг, закріплено у вищенаведених спеціальних нормативно-правових актах.
 
Тому висновок судів попередніх інстанцій про те, що позивач обрала неналежний спосіб захисту порушеного права, є помилковим.
 
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України).
 
За змістом статті 6 ЦПК Українисуд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
 
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Проте суди не обґрунтували належним чином своїх висновків та не спростували доводів позивача по суті заявлених нею вимог, не встановили повністю фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не дослідили належним чином наданих сторонами доказів і дійшли передчасного висновку про відмову в позові.
 
В силу повноважень суду касаційної інстанції усунути ці недоліки під час касаційного розгляду неможливо.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Оскільки вищенаведені порушення норм процесуального права допущені судами першої та апеляційної інстанцій, то ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін, та ухвалити законне і справедливе судове рішення згідно із встановленими обставинами та вимогами закону.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Каховського  міськрайонного суду Херсонської області від 01 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий 	В. О. Кузнєцов  	
Судді:	  В.М. Ігнатенко  	
 	С. О. Карпенко   В. А. Стрільчук   М. Ю. Тітов