ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 215/4169/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
         суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
      розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1  
 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року (суддя Боженко Н.В.) у справі №215/4169/19 за позовом ОСОБА_1 до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною,  зобов`язання вчинити певні дії, -

                                              в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
-визнати протиправною бездіяльність голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилась у порушення механізму, порядку, шаблону розгляду скарги позивача від 18.06.2019р. вх. №С-587 згідно порядку ст.ст. 7, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян", ч.ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України "Про державну службу" і не вжиття заходів для забезпечення можливості одержання державних соціальних гарантій та зазначити закон, вимоги яких порушено згідно ст. 249 КАС України;
-захистити права позивача, пов`язані з виборчим процесом, захистом соціальних прав, свободного пересування та вільним вибором місця проживання відповідно до ст.ст. 3, 19, 22, 33, 46, 69-71 Конституції України шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради прийняти рішення про визнання фактичного місця перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивач надає соціальні послуги інваліду для складання і надання довідки про склад сім`ї;
-захистити права позивача бути присутнім при розгляді скарги від 18.06.2019р. та права позивача викривати недоліки в роботі голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного  адміністративного суду від 24 березня 2020 року,  у задоволенні позову відмовлено.
 17 лютого 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі №215/4169/19, в якій заявник просив суд додатково роз`яснити рішення від
08.01.2020 р. шляхом постановлення ухвали, чим здійснити ефективний захист прав позивача на вільні вибори, на свободу пересування та інтересів згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України.
В обгрунтування вищевказаної заяви позивач зазначав те, що він отримав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №215/4169/19, яке, як стверджує ОСОБА_1 , не оформлено належним чином та не містить норм права, на які посилався заявник і які суд не застосував разом із мотивами їх не застосування щодо наведених позивачем правових підставі й мотиви відхилення кожного аргументу згідно ст. 246 КАС України. Також заявник зазначав, що суд відмовив захистити його право бути присутнім при розгляді скарги від 18.06.19 р. та право викривати недоліки в роботі, захистити права ОСОБА_1 , що пов`язані з виборчим процесом й захистом соціальних прав, свободою пересування і вільним вибором місця проживання відповідно до ст. 3, 19, 22, 33, 46, 69-71 Конституції України. Заявник вважав, що суд іменем України створює колізії в законодавстві та умови не дії закону для осіб державних установ, які теж ігнорують Основний закон. Тому згідно ст. 254 КАС України, на думку заявника, потрібно роз`яснення судового рішення, оскільки позов подано на підставі ст. 6, 7 КАС України. Додатково ОСОБА_1 посилався на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та стверджував, що його було позбавлено усіх наданих прав, що є порушенням процесу при розгляді заяви, до якого застосована відповідачем неналежна правова процедура, так і його конституційних прав (стаття 59 Конституції України - право на правову допомогу).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції фактично виходив з того, що рішення суду, яке просить роз`яснити позивач, є зрозумілим та окремого роз`яснення не потребує. При цьому суд зазначив те, що порушені заявником питання фактично стосуються доповнення судового рішення додатковими мотивами відмови судом у задоволенні позовних вимог, що є не є роз`ясненням його змісту.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду, викладених судом, обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити заяву позивача про роз`яснення рішення до належного суду для розгляду. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для роз`яснення судового рішення. З посиланням на норми статті 254 КАС України, позивач вказує на те, що суд дає роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне рішення, зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, що судом в даному випадку не було зроблено, і є підставою для скасування ухвали суду.  Позивач вказує на те, що судове рішення від 08.01.2020 не містить достатніх мотивів на яких базується і не свідчить, що сторони заслухані для забезпечення нагляду громадськості за здійсненням правосуддя, тому потребує роз`яснення, яким чином воно захистило права позивача, пов`язані з виборчим процесом, захистом соціальних прав, свободою пересування та вільним вибором місця проживання, та захистило права позивача бути присутнім при розгляді його скарги та права викривати недоліки в роботі голови виконавчого комітету. Позивач зазначає, що ухвала суду порушує принцип правової визначеності, який вимагає, зокрема, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів. Позивач вказує на те, що в поданій заяві просив роз`яснити судове рішення, так як, на його думку, воно визнає управлінську функцію як бездійство, надає їй і фундаментальному праву на вибори хибної визначеності, встановлює інший правовий режим вільного волевиявлення на виборах, та саме це, як вважає позивач, викликає труднощі в розумінні судового рішення і потребує висвітлення ясніше та зрозуміліше. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Так, підстави та порядок роз`яснення судового рішення визначені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Виходячи зі змісту вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують лише тоді, коли судове рішення є незрозумілим, та без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Тобто, метою роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому, суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення таким, що підлягає роз`ясненню стаття 254 КАС України не містить, а з її змісту вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, виходив з того, що рішення суду від 08.01.2020 містить обґрунтування прийнятого рішення, а його резолютивна частина викладена чітко та не допускає неоднозначного трактування,  у зв`язку з чим підстав для роз`яснення рішення суду не існує.
Із заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 перед судом фактично поставлено питання щодо додаткового вмотивування прийнятого рішення щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки, на думку заявника судове рішення не містить достатніх мотивів відхилення кожного аргументу позивача.
Враховуючи зміст заяви, суд першої інстанції правильно виходив з того, що порушене позивачем питання виходить за межі процесуального питання, яке може бути вирішено в порядку ст.254 КАС України, оскільки за вказаною нормою права передбачена можливість роз`яснення змісту судового рішення, а не його доповнення додатковою мотивацією, про що фактично просить позивач. 
Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.
Крім цього, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у разі незгоди із судовим рішенням, зокрема, його мотивацією, учасник справи має право оскаржити таке рішення у випадках та в порядку, визначених КАС України, що, як вбачається з матеріалів справи, і було зроблено позивачем.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст..ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -     

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі №215/4169/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

           Повний текст судового рішення складено 11.08.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк