Ухвала
 
29 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2001/2-651/11
провадження № 61-10760ск20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року в справі за заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Геліос», заінтересована особа: ОСОБА_1 звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
 
Заява мотивована тим, що заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року у справі № 2001/2-651/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість в сумі 230 716,07 дол. США та 28 938,61 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Додатковим рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05 березня 2012 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 230 716,07 дол. США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року.
 
Зазначало, що 04 травня 2012 року державним виконавцем Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 1 846 771,19 грн за виконавчим документом № 2001/2-651/11 від 10 квітня 2012 року.
 
02 жовтня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про відступлення права вимоги.
 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19 грудня 2019 року у справі № 2001/2-651/11 замінено сторону виконавчого провадження.
 
Вказувало, що згідно відповіді Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавчий лист № 2001/2-651/11, виданий Балаклійським районним судом Харківської області направлено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», однак доказів направлення не надано.
 
Посилалося на те, що під час приймання-передачі документів після підписання договору відступлення права вимоги банком не передано оригіналу виконавчого листа № 2001/2-651/11.
 
Зазначало, що товариство, отримавши права кредитора у жовтні 2019 року, звернулося до суду про заміну сторони виконавчого провадження, а також вживало необхідних заходів щодо з`ясування місця знаходження виконавчих листів.
 
Враховуючи об`єктивну неможливість товариства на пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлені строки та відсутність оригіналу виконавчого документа, а також те, що оригінал виконавчого листа втрачено не з його вини вважало, що дана заява підлягає задоволенню.
 
Просило визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа, виданого у цивільній справі № 2001/2-651/11 Балаклійським районним судом Харківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 230 716,07 дол. США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року та 28 938,61 грн, витрат, пов`язаних з сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн; видати дублікат виконавчого документа у цивільній справі № 2001/2-651/11, виданого Балаклійським районним судом Харківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 230 716,07 дол. США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року та 28 938,61 грн, витрат, пов`язаних з сплатою судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.
 
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року, у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився суд апеляційної інстанції, мотивована тим, що оскільки заявник звернувся із даною заявою поза межами строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» оригіналу виконавчого документу, про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, а його твердження про те, що виконавчий лист втрачено ґрунтуються лише на припущеннях. Оскільки відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа, немає підстав і для поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
 
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга  Свинар М. Ю. , яка діє від іменіТОВ «Фінансова компанія «Геліос», в якій заявник просить скасувати ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року, а заяву задовольнити.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не правильно застосували положення статті 433 ЦПК України, пункту 17.4 Розділу VIII «Перехідні положення» ЦПК України.
 
Також судами попередніх інстанцій не було досліджено наявні в матеріалах справи докази, повно та всебічно не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
 
У відкритті касаційного провадження щодо оскарження судових рішень в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з огляду на таке.
 
Стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Ухвали судів першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
 
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі 
№ 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» на оскаржувані судові рішення у частині щодо видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
За змістом норм діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
 
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
 
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження 
№4-308цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Суди встановили, що заявник звернувся із даною заявою поза межами строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» своїх процесуальних прав, зокрема учинення ним (чи особою, правонаступником якого воно є) усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.
 
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.
 
Керуючись частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2020 року в справі за заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          А. І. Грушицький
 
                                                                                                             І. В. Литвиненко
 
                                                                                                             І. М. Фаловська