Справа № 341/1627/19 
Провадження № 33/4808/116/20 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року, 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення – в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
1.2. Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення (ДПР18 №052183 від 13.09.2019), 13 вересня 2019 року о 14 год. 40 хв. в м. Бурштин по вул. Бандери, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MAN L 2000», номерний знак – НОМЕР_1 , під час руху був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, та при зміні напрямку руху транспортного засобу, а саме – повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху – створив перешкоду транспортному засобу марки «БМВ», під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював обгін та допустив зіткнення з даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 10.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а саме: у автомобіля «БМВ», н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено: права фара, передній бампер, праве крило, капот, праві дверцята, праве дзеркало, праві передні дверцята, розбите скло, праві задні дверцята, праве заднє крило, чотири титанові диски, а в автомобіля «МАН», д.н.з НОМЕР_1 ,: передня решітка, передній бампер, ліва фара, ліві дверцята, ліве крило.
Судові засідання неодноразово відкладались, а в судове засідання суду першої інстанції 23.01.2020 ОСОБА_1 не з`явився. Справу розглянуто без участі ОСОБА_1 
2. Доводи апеляційної скарги:
-ОСОБА_1 пред`явлене нечітке обвинувачення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ та акт обвинувачення, на підставі якого суд приймає рішення, не містить в собі конкретної суті адміністративного правопорушення, тобто твердження про вчинення певною особою конкретного адміністративного правопорушення;
-Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її обов`язком;
-Вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, що поза розумним сумнівом, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення;
-Суддя не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не допитав учасників, свідків ДТП, не витребував письмових доказів, за необхідності не призначив експертизу, ін.
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
2.1. Щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.
Апелянт стверджує, що про результат розгляду справи дізнався лише 09.02.2020, коли отримав копію постанови, тому просить поновити строк, пропущений із поважних причин. 
3. Провадження в апеляційному суді.
В судове засідання ОСОБА_3 та його захисник Денис Т.М. не з`явились. Адвокат направив клопотання про розгляд справи у відсутності апелянта та захисника через участь захисника в іншому судовому засіданні.
Апеляція перебуває на розгляді з 25.02.2020 і відкладалась неодноразово. У справі достатньо даних для її вирішення за відсутності ОСОБА_3 та адвоката Дениса Т.М.
4. У задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з таких мотивів.
4. 1. Документарних даних про дату отримання копії постанови у справі немає. Тому слід узяти до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо пропуску строку, визнати їх причини поважними і поновити строк на оскарження судового рішення для забезпечення доступу до правосуддя відповідно до приписів ст. 294 КУпАП.
4. 2. Апелянт указав, що здійснив дозволений маневр, подав сигнал та повернув і знаходився на іншій смузі руху, коли в нього в`їхав автомобіль ОСОБА_2 .
Протокол, схема ДТП та зафіксовані пошкодження спростовують заперечення вини апелянтом. 
Відрізок шляху (а.с. 1 – 3) має дві смуги руху. Зіткнення відбулось на смузі зустрічного руху обох автомобілів, коли водій автомобіля ВМW здійснював обгін по зустрічній смузі. ОСОБА_3 на автомобілі МАN, здійснюючи поворот ліворуч на зустрічну смугу, зобов`язаний був бачити автомобіль ОСОБА_2 , який здійснював обгін колони автомобілів. 
Наведене підтвердив свідок – інспектор поліції ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , який складав протокол і схему до нього, зазначивши, що ОСОБА_2 намагався уникнути ДТП, однак ОСОБА_1 повернув ліворуч. 
Пояснення цього свідка підтверджуються розташуванням та характером пошкоджень транспортних засобів. На фото видно, що автомобілі контактували боком і під кутом. При цьому пошкодження автомобіля МАN указують на те, що він був під більшим кутом, аніж автомобіль ВМW. Це свідчення того, що автомобілі майже порівнялись і що ОСОБА_1 здійснював рух уліво на зустрічну смугу руху, не переконавшись у безпечності такого маневру. 
4.3. Тому рішення суду про винуватість ОСОБА_1 відповідає доказам, які досліджені судом – протоколу, схемі до нього, фото пошкоджень, указаним показанням свідка і прийняте відповідно до приписів ст. 280 КУпАП.
Постановою від 18.11.2019 суд притягнув водія т.з. BMW ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за порушення п. 2.3., 12.1, 14.2 Б ПДР України і констатував, що він не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху.
Це не виключає винуватість ОСОБА_1 , оскільки за умов виконання ним п. 2.3 (б), п. 10.1 ПДР зі свого боку, зіткнення та пошкодження транспортних засобів не відбулось би.
Ступінь вини кожного з учасників, зокрема ОСОБА_1 , мала б значення при накладенні стягнення, але строк для цього минув у силу приписів ст. 38 КУпАП. 
5. Висновки. 
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості і підстав для її скасування немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року – поновити.
Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                А.Ю. Малєєв