ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/265/20	Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/457/20 	Доповідач - Ходоровський М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Ходоровський М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Бершадська Г. В., 
секретаря - Панькевич Т.І. 
з участю - представника позивача Парубій І.М ОСОБА_1 , представника відповідача ТОВ ФК «Інвент» Перепічка Н.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бережанського районного суду від 05 березня 2020 року (головуючий суддя Крамар В.М., дата виготовлення ухвали не вказана) у справі № 593/265/20 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» Білої Ірини Володимирівни про визнання недійсним договору відступлення за кредитним договором та договору про відступлення прав за іпотечним договором та протоколу торгів та подав суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії з нерухомим майном (з накладенням арешту і заборони відчуження), а саме: нежитлової будівлі, магазину з офісом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 418,5 кв.м. 
Заява мотивована тим, що 10.02.2020 р. із представниками ТзОВ Фінансова компанія «Інвент» відбулась розмова, де йому було доведено усно про нереальну заборгованість, яку він начебто винен цій компанії. Більш того представники приїжджали на розмову до нього в м, Бережани і були в приміщенні предмета іпотеки та «лякали» осіб, які орендують приміщення незаконністю їх перебування в приміщенні, а також висловлювали свої наміри про «відібрання» у нього приміщення, що є звісно незаконним і порушує його право. Вважає, що існує реальна загроза на відчуження Відповідачем нерухомого майна.
Ухвалою Бережанського районного суду від 05 березня 2020 року в забезпеченні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою вимоги по забезпеченню позову задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що для забезпечення збереження його прав при розгляді даного позову слід його забезпечити шляхом постановления відповідної ухвали про накладення заборони вчиняти реєстраційні дії щодо предмета іпотеки (з накладенням арешту на предмет іпотеки і заборону його відчуження будь-ким та будь-кому). Таке забезпечення позову крім усього ще й забезпечить збереження балансу інтересів усіх сторін - як його, так і Банку, так і ТзОВ Фінансова компанія «Інвент», оскільки до вирішення судом справи навіть він не зможе вчинити дій, спрямованих на відчуження майна, а це забезпечить у повній мірі права кредитора.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент»» її заперечив, вважає, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що поданий ОСОБА_2 позов стосується оспорення результатів аукціону з продажу прав вимоги за кредитним договором з забезпеченням, проведеним фондом гарантування вкладів фізичних осіб, за яким ТзОВ «Інвент» набуло прав кредитора за кредитним договором з забезпеченням, а забезпечення позову, яке просить допустити позивач, є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.
З таким висновком суду слід погодитись, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно заяви про забезпечення позову, поданий ОСОБА_2 позов стосується оспорення результатів аукціону з продажу прав вимоги за кредитним договором з забезпеченням, проведеним фондом гарантування вкладів фізичних осіб, за яким ТзОВ «Інвент» набуло прав кредитора за кредитним договором з забезпеченням. В поданому ОСОБА_2 позові останній просить визнати недійсним відступлення права вимоги за кредитним договором на підставі протоколу № UA-EA-2018-03-30-000244-a від 23.05.2018 р. між публічним акціонерними товариством «Комерційний банк «Надра»» в особі Глущенко С.В. та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвент», а також про визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. за реєстровим № 632, укладеним 22 травня 2018 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент»», згідно якого відбувся перехід від ПАТ КБ «Надра» до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент»» прав іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним 17.10.2007 р. між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», який посвідчений нотаріусом Бережанського районного округу Хрущ Д.С. та зареєстрований в реєстрі за № 5585.
Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
За роз”ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
З врахуванням позовних вимог ОСОБА_2 (предмета позову), зазначених норм права, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не веде до скасування договору іпотеки, укладеного 17.10.2007 р. між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», який посвідчений нотаріусом Бережанського районного округу Хрущ Д.С. та зареєстрований в реєстрі за № 5585, невжиття заходів забезпечення позову у випадку задоволення позову не ускладнить виконання рішення суду про визнання недійсним договору відступлення за кредитним договором та договору про відступлення прав за іпотечним договором та протоколу торгів. 
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленої у справі ухвали.
Оскільки місцевим судом повно та всебічно з”ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законну і обгрунтовану ухвалу, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін. 
Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Бережанського районного суду від 05 березня 2020 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 червня 2020 року.

Головуючий 

Судді