ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 205/10381/19(2-а/205/55/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року  у справі № 205/10381/19(2-а/205/55/20) 
за позовом ОСОБА_1  
до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Надточого Владислава Олеговича,  
третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України,  
про визнання протиправними дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом,  в якому просив визнати протиправними дії відповідача про  притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ЕАК №1761014  у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Суд першої інстанції позов задовольнив в частині скасування постанови, мотивуючи своє рішення тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1761014 від 18.11.2019 року складена з порушенням норм  статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.
Суд відмовив у частині позовних вимог щодо  визнання протиправними дій інспектора поліції при  винесенні оскаржуваної постанови, оскільки, за правилами  ст. 222 КУпАП, працівник поліції повноважний розглядати справи про адміністративне правопорушення в сфері порушень правил дорожнього руху та виносити відповідні постанови, які можуть бути оскаржені.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа у справі оскаржила його в апеляційному порядку в частині задоволення позовних вимог, вважаючи, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи та прийнятті оскарженого рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи, внаслідок чого судове рішення є незаконним та необґрунтованим.
В апеляційній скарзі зазначає, що водій керував транспортним засобом  ВАЗ 21051, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Леоніда Стромцова, в районі будинку 2 та його було зупинено відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення ПДР: тоновані задні фари. Під час перевірки документів встановлено, що позивач не має при собі діючого страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1.ґ. ПДР – Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.
Зазначає, що відповідно до п. 31.4.3. «ґ» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої невідповідності, як на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Згідно п. 2.1 ПДР Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
- а) Посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- б) Реєстраційний документ на транспортний засіб;
- ґ) Чинний страховий поліс (страховий сертифікат ‘"Зелена картка”) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду; обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно п. 2.4 (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Посилається на норми Законів України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про національну поліцію України».
Зазначає, що до суду першої інстанції представником ДПП надавався відеозапис на електронному носії.
На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано розгляд справи, який проводився згідно чинного законодавства, позивачу роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано пояснення позивача, який зізнається, що на момент зупинки його відповідачем (09.11.2019) не було діючого полісу обов`язкового страхування, а зробив він його вже після 09.11.2019.
Вважає безпідставними доводи суду щодо відсутності правових підстав у відповідача для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.
Також згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений автомобіль.
Судом першої інстанції не встановлено факту пред`явлення чи непред`явлення позивачем страхового поліса на вимогу працівника патрульної поліції, у зв`язку із чим не перевірено правомірність винесення оскаржуваної постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відзиві, наданому позивачем на апеляційну скаргу, останній зазначає, що основним приводом для звернення до суду та підставою для оскарження притягнення його до відповідальності є порушення з боку відповідача п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  яка передбачає, що контроль за наявність договорів страхування здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції  при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.
В судове засідання 30.09.20120 року сторони не з`явились.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що  скарга   підлягає  задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 1761014 від 18.11.2019 року, прийнятою інспектором 2 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Надточій В.О., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.4).
Відповідно до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 09.11.2019 року об 10-05 год. в м. Дніпро по вул. Леоніда Стромцова, 2, зупинено ТЗ марки «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , під керуванням позивача, відповідно до п.1, 3 ст.35  Закону «Про національну поліцію», а саме: тоновані задні фари;  під час перевірки документів встановлено, що водій не мав при собі дійсного страхового полісу, чим порушив п.2.1.ґ.  ПДР  України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1  ст. 126 КУпАП.
Суд першої інстанції зауважив, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1  ст. 126 КУпАП, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів того, що ним порушено  правила дорожнього руху  та оформлено матеріали дорожньо-транспортних пригод як то визначено п. 21.2  ст. 21 Закону України «Про дорожній рух».
Отже, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, який вважав, що за відсутністю  вчинення іншого порушення правил дорожнього руху  та оформлення дорожньо-транспортної пригоди відповідач не має права вимагати надання поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також притягувати  особу  до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та зазначає наступне.
Як слідує з постанови відповідача, зупинено транспортний засіб у відповідності до п.п. 1, 3 ст. 35 Закону «Про національну поліцію», які передбачають можливість зупинення транспортного засобу у випадках коли  1) водій порушив Правила дорожнього руху; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Відеозаписом, яким засвідчено спілкування позивача та відповідача під час зупинення транспортного засобу не зафіксовано, які насправді були причині такого зупинення, тим більш не зафіксовано наявність порушення п.п. 31.4.3. «ґ» ПДР -  «на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання», тому зазначення про порушення цієї норми у постанові є безпідставним. 
Проте, слід зазначити, що за вказане порушення позивач не притягувався до відповідальності, а тому це не може вплинути за законність постанови в цілому та бути єдиною підставою для її скасування.
За таких обставин колегія суддів вважає, що правомірність дій відповідача щодо зупинення транспортного засобу могла бути окремо оскаржена та вимагала надання правової оцінки. 
Разом з тим, постановою суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні такої позовної вимоги позивача, і постанову суду  він не оскаржив.
Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, підстави для перегляду рішення суду в цій частині відсутні.
Що стосується доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Як слід з відеозапису, долученого до матеріалів справи, позивач не заперечував проти відсутності в нього полісу страхування. Це також підтверджується матеріалами справи, зокрема інформацією МТСБУ (а.с. 16).
Відповідно до  ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст. 32 Закону України Про Національну поліцію поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Згідно пунктів 21.2., 21.3, 21.4 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень  правил дорожнього руху  та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка має назву «обов`язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що поліцейський має право вимагати надання полісу страхування, оскільки вказані вище норми відрізняють «перевірку» і «контроль», а тому перевірки здійснюється незалежно від вчинення правопорушення або оформлення ДТП.
Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, Законом України № 222-VIII від 02.03.2015 року до частини другої  статті 126 КУпАП були внесені зміни, а саме виключені слова "а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб", в наслідок чого теперішня конструкція цієї норми передбачає відповідальність за відсутність або ненадання до перевірки полісу страхування незалежно від інших умов, передбачених законодавством.
Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку про те, що на вимогу поліцейського водій механічного транспортного засобу повинен пред`явити для перевірки, зокрема, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, вказаний поліс повинен знаходитись безпосередньо у розпорядженні водія (у транспортному засобі, яким водій керує).
Таким чином, за порушення вимог  щодо  законності  підстав зупинення транспортного засобу поліцейський  може бути притягнутий до відповідальності,  передбаченої законом, але  це не нівелює порушення водієм п. 2.1. «ґ» та не звільняє останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду слід скасувати в частині, що оскаржується, та відмовити позивачу  в позові повністю.
Керуючись ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року у справі № 205/10381/19(2-а/205/55/20) в частині задоволення позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1761014 від 18.11.2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення - скасувати.
В позові ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко