П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/4198/19	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
19.03.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                              Головуючого судді - Єщенка О.В.
                                суддів                     - Димерлія О.О.
- Танасогло Т.М. 
     За участю: секретаря - Іщенка В.О.
            представника апелянта - Голубенко М.О. (довіреність від 15.06.2020 року)
            позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року по справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:
Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесений Головним територіального управлінням юстиції у Миколаївській області припис про недопущення повторних порушень від 07 жовтня 2019 року №14.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області про порушення позивачем вимог ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" фактично складено за результатом перевірки, проведеної з одних і тих же питань. Наведені обставини свідчать про недотримання відповідачем приписів ч. 1 ст. 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 2.12 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), а відтак спростовують обґрунтованість і правомірність оспорюваного припису, прийнятого за результатом таких контролюючих функцій.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував винесений Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області припис про недопущення повторних порушень від 07 жовтня 2019 року №14.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки комісії, викладені в Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 27.02.2019 року, на підставі якого та винесено оскаржуваний припис про недопущення повторних порушень, є незаконними та необґрунтованими, такими що суперечать діючому законодавству та судовій практиці, є суб`єктивним припущенням перевіряючих, довільним трактуванням вимог нормативно-правових актів, прагненням виявити порушення шляхом їх штучного створення, такими, що суперечать статті 19 Конституції України, приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 № 1284/5.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що відповідно до ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор зобов`язаний не рідше ніж один раз на місяць надавати комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів. При цьому, Комісією під час перевірки враховано, що на момент її проведення діючим законодавством про банкрутство не було передбачено зупинення виконання повноважень арбітражного керуючого у зв`язку із зупиненням провадження у справі про банкрутство Господарським судом. Разом з цим, твердження позивача про повторність перевірки з одних і тих же підстав спростовується матеріалами самої перевірки та наданими позивачем під час її проведення документами. З огляду на те, що встановлений на законодавчому рівні обов`язок арбітражним не виконано, а виявлені порушення не є такими, що можуть бути в подальшому виправлені, у відповідача були всі правові підстави для внесення відповідного припису, а у суду першої інстанції обставин для задоволення адміністративного позову не виникло.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих НОМЕР_1, видане 03.07.2013 року Міністерством юстиції України), за результатом якої складено акт від 03.10.2019 року №14.
Підставою перевірки стала заява ОСОБА_2 б/н від 21.03.2019 року на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки "Україна", зобов`язання Міністерства юстиції України №885/88584-61-19/9.3.1 від 29.08.2019 року на проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , доручення Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13.09.2019 року №14.
Під час перевірки враховано результати позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, проведеної у період з 29.09.2019 року по 24.09.2019 року, оформленою Довідкою від 24.09.2019 року №14.
В ході перевірки виявлено порушення арбітражним керуючим ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в результаті чого арбітражним керуючим ОСОБА_1 не вжито заходів щодо належного звітування комітету кредиторів кожного місяця про свою діяльність, надання інформації про фінансове становище та майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника.
Також, під час перевірки враховано, що задля спростування виявлених порушень арбітражний керуючий протягом п`яти робочих днів після складання Довідки мав можливість надати у письмовій формі пояснення, зауваження, заперечення щодо Довідки разом з необхідними документами або усунути виявлені порушення та надати інформацію про це комісії у строк, визначений п. 6.1 розділу VI Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за №1113/23645), та строк, зазначений у резолютивній частині Довідки, тобто до 01.10.2019 року.
Однак, станом на 01.09.2019 року для спростування висновків Комісії, викладених у Довідці, а саме - надання арбітражним керуючим ОСОБА_1 комітету кредиторів доказів звітування про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника за липень-вересень 2018 року, арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надано до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області пояснень, зауважень, заперечень у строк, передбачений законодавством.
Таким чином, за результатом перевірки, проведеної з питань, викладених у заяві гр. ОСОБА_2 від 21.03.2019 року на дії арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі №21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки "Україна", встановлено порушення, щодо якого буде внесений припис.
На підставі акту перевірки від 03.10.2019 року №14, у зв`язку із виявленим порушенням ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме арбітражним керуючим ОСОБА_1 не вжито заходів щодо належного звітування комітету кредиторів кожного місяця про свою діяльність, надання інформації про фінансове становище та майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області винесено арбітражному керуючому ОСОБА_1 припис від 07.10.2019 року №14 щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.
Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування вказаного припису Управління.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року №2343-XII (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Згідно із п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 98 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства; подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 41 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.
Ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Колегія суддів враховує, що вказані обов`язки ліквідатора врегульовані Розділом III Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є відповідним етапом ліквідаційної процедури.
Разом з цим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 червня 2010 року зупинено провадження у справі №21-32-2/44-10-2632 до повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.
При цьому, колегія суддів погоджується із доводами позивача про те, що зупинення провадження у справі про банкрутство означає зупинення виконання учасниками процедури будь-яких дій, пов`язаних з реалізацією процедур банкрутства, в тому числі й реалізації майна боржника та розгляду кредиторських вимог боржника.
У тому числі, про обставини щодо зупинення у спірний період провадження у справі про банкрутство було повідомлено арбітражним керуючим під час позапланової перевірки.
Натомість, всі аргументи органу перевірки щодо неприйняття вказаних доводів арбітражного керуючого зводились до фактичної незгоди із можливістю зупинення провадження у справі про банкрутство. Однак,  відповідне судове рішення на момент перевірки є чинним та у встановленому порядку оскаржено не було.
Водночас, апеляційний суд враховує, що аналогічна скарга на дії ліквідатора була предметом судового розгляду в порядку господарського судочинства по справі №21-32-2/44-10-2632 та ухвалою Господарського суду у Миколаївській області від 16 березня 2020 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Відповідно до п. 6.9 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 9) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 10).
Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.
Разом з цим, оскільки не виконання позивачем правил ч. 9 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відбулось у зв`язку із фактичним зупиненням у спірний період ліквідаційної процедури на підставі судового рішення, яке є чинним та не оскаржене учасниками процесу, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про допущення арбітражним керуючись не виконання покладених на нього обов`язків та про наявність підстав для реагування на виявлені порушення шляхом видання оспорюваного за цим позовом припису.
Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб`єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов`язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.
Позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
Отже, оскільки позапланова перевірка позивача проведена на підставі відповідного звернення фізичної особи, колегія суддів не може погодитись із доводами позивача про неможливість відповідачем у такому випадку здійснити функції контролю незалежно від того чи були відповідні питання предметом попередньої планової перевірки чи ні.
З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції   (м. Одеса) - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 17.08.2020 року.

Головуючий суддя:                                                            О.В. Єщенко
                             
                        судді:                                                            О.О. Димерлій
                                                                                                    
                                                                                               Т.М. Танасогло