ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
23 червня 2020 року                                                                м. Київ
 
справа № 760/1937/18
 
провадження № 22-ц/824/32/2020
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого  - Іванової  І.В. 
суддів  - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
при секретарі  - Ярмак О.В.
 
сторони :
позивач - ОСОБА_1 
 
відповідач - ОСОБА_2 
   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та  ОСОБА_1  на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року у складі судді Букіної О.М., повний текст складений 25.10.2019 року,
встановив:
 
 У січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування з дитиною.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що з 25 квітня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року. За час шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, позбавляє можливості приймати участь у вихованні дитини, навіть в ті дні, які визначені Розпорядженням служби у справах дітей Києво-Святошинської РДА Київської області від 03 березня 2016 року №156.
Оскільки згоди між батьками щодо участі у спілкування з дитиною не досягнуто, позивач був змушений звернутися до суду та просив зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином, шляхом встановлення наступного графіку зустрічей: 2 дні на тиждень, шляхом відвідування дошкільного навчального закладу з можливістю забирання дитини додому з 18:00 год. до 09:00 год. наступного дня за місцем проживання позивача з ночівлями та відведенням дитини до дошкільного навчального закладу; перша, третя субота та друга, четверта неділя з 10:00 год. з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача; 50% канікулярного періоду; у святкові дні: у день народження батька та на наступний день після дня народження дитини, на наступний день після Нового року, Різдва, Великодня та половина травневих свят за місцем проживання позивача.
Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просила задовольнити позовну заяву частково, встановивши наступний графік зустрічей із сином ОСОБА_3 , а саме: кожної середи з 17:00 год. до 20:00 год.; перша/третя суботи та друга/четверта неділі або з 09:00 год. до 13:00 год., або ж з 16:00 год. до 20:00 год. В іншій частині позовної заяви просила відмовити.
Вказує, що жодним чином не чинить перешкоди батькові у спілкуванні із сином та не заперечує проти такого спілкування. 
Разом з тим, пропонує встановити графік зустрічей батька з дитиною, в першу чергу, виходячи з якнайкращих інтересів дитини.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено способи участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_1 з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , шляхом:
- встановлення зустрічей батька з дитиною щосереди з 17.00 години до 20-00 години;
- першого та третього тижня місяця з 10-00 години суботи до 15 години неділі;
- щорічних побачень у день народження батька з 10-00 години до 20-00 години;
- щорічних побачень на наступний день після дня народження дитини ОСОБА_3 , Нового року, Різдва Христова (07 січня), Великодня з 10.00 години до 20-00 години;
- щорічного спільного відпочинку під час літніх канікул тривалістю 14 календарних днів та взимку під час зимових канікул тривалістю 7 календарних днів, за погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_2 .
В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання її не чинити перешкоди батьку у спілкуванні з сином, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на відсутність в матеріалах справи доказів щодо наявності конфліктних ситуацій між сторонами, а тим паче вчинення нею перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Відповідач зазначає, що вона як до виникнення судового спору, так і під час розгляду справи в суді надавала позивачу можливість бачитися із сином. Єдине заперечення з її сторони стосувалося встановлення такого графіку зустрічей з дитиною, як просив батько, оскільки він суттєво порушував режим дня дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 вказує на те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини, позивач ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким визначити йому способи участі у спілкуванні та вихованні з неповнолітнім сином, шляхом встановлення наступного графіку зустрічей: 2 дні на тиждень, шляхом відвідування дошкільного навчального закладу з можливістю забирання дитини додому з 18:00 год. до 09:00 год. наступного дня за місцем проживання позивача з ночівлями та відведенням дитини до дошкільного навчального закладу; перша, третя субота та друга, четверта неділя з 10:00 год. з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача; 50% канікулярного періоду; у святкові дні: у день народження батька та на наступний день після дня народження дитини, на наступний день після Нового року, Різдва, Великодня та половина травневих свят за місцем проживання позивача.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що визначені судом способи участі у вихованні прямо порушують його права як батька, адже він має рівні з матір`ю права, та порушують права дитини, яка має право на підтримання з батьком регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Позивач також зауважує, що дитина при такому графіку участі батька в його житті, враховуючи конфліктні відносини між батьками, буде й надалі обмежена у належному, повному та регулярному спілкуванні з батьком.
Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.    
В суді апеляційної інстанції позивач та його представник просили задовольнити скаргу позивача, а скаргу відповідача залишити без задоволення з підстав, викладених у скарзі позивача та відзиві на скаргу відповідача.
Представник відповідача підтримала скаргу відповідача, просила її задовольнити, та відмовити у задоволенні скарги позивача, виходячи з інтересів дитини.
Треті особи Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, будучи належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду апеляційної скарги,  до суду апеляційної інстанції своїх представників не направили, натомність Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації просила слухати справу у їх відсутність, що відповідно до ст.372 ЦПК України  не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позов, суд визначив участь батька у вихованні сина, у спосіб зазначений висновком органу опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини.
Судова колегія погоджується з таким висновком.
Судом встановлено, що сторони з 25 квітня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року.
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з мітір`ю. (а.с. 9).
Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 03.03.2017 №156 було встановлено участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 10 до 19 години, будні - за згодою та 50% канікулярного періоду.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 15.08.2018 органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації складено висновок №7489/41/3/103, згідно якого визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 р.н., таким чином: щосереди з 16:00 год. до 20:00 год., першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі, інші дні за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 (а.с. 151-152).
Згідно вимог  ч.ч. 1,2, 3 ст. 159 СК України,  якщо  той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків,  хто проживає  окремо, у спілкуванні з дитиною  та у її вихованні, зокрема якщо  він  ухиляється від виконання  рішення органу  опіки  та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом  про усунення цих перешкод.
Суд визначає  способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною  місця його проживання, тощо), місце та час  їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.
В  окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
З урахуванням  встановлених обставин справи, даних щодо  віку дитини, рівність обох батьків у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина,   виходячи з пріоритету прав та інтересів дитини, її віку, стану здоров`я, колегія суддів вважає встановлений судом першої інстанції порядок участі батька у вихованні сина, обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що порядок визначений судом, порушує його права так і права дитини на їх регулярні особисті стосунки і прямі контакти є необґрунтованими, оскільки суд враховував саме інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків, при цьому батько не позбавлений можливості піклуватися про дитину та зустрічатися з дитиною за домовленістю з матір`ю дитини. Колегія суддів вважає, що спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним, визначений судом у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.
Доводи скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що вона не перешкоджає у спілкуванні батька з дитиною, не заслуговують на увагу, оскільки даний спір виник у зв`язку з тим, що відповідач заперечувала графік зустрічей з сином, який був встановлений, тому позивач мав право звернутися до суду з позовом  про усунення цих перешкод.
За таких обставин, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з усталеного розпорядку життя сторін та дитини. Установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимоги статей 157, 158 СК України, суди дійшов правильного висновку про встановлення способу та порядку батька вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 .  
З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.
Таким чином, доводи скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
постановив :
 
 Апеляційні скарги ОСОБА_2 та  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                              

Судді :