П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/10062/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Єфіменко О.В.  
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
08 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Курка О. П.  Гонтарука В. М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
позивача - ОСОБА_1 
представника відповідача - Коршак Л.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року  (повний текст якого виготовлено 24.02.2020 року у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2019 року Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області №0019511304 від 05.08.2019, яким донараховано грошові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 51167,19 грн., основного платежу та 12791,80 грн. штрафних санкцій;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області №0019501304 від 05.08.2019, яким донараховано грошові зобов`язання зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в сумі 23257,81 грн., основного платежу та 5814,45 грн. штрафних санкцій.
В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що митні та податкові зобов`язання виконані нею повністю, зауваження щодо поданих документів при митному оформленні придбаного нею автомобіля у посадових осіб митного органу були відсутні, рішення про коригування митної вартості товару не приймалося.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року заявлений позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.08.2019, винесені Головним управлінням ДФС у Житомирській області, якими донараховані грошові зобов`язання ОСОБА_1 :
- № НОМЕР_1 з податку на додану вартість в сумі 51167,19 грн. основного платежу та 12791,80 грн. штрафних санкцій;
-   №0019501304 зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в сумі 23257,81 грн. основного платежу та 5814,45 грн. штрафних санкцій.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично продублював доводи викладені ним у відзиві на позовну заяву, які, на переконання скаржника, є належною підставою для обґрунтованого висновку про заниження позивачем грошових зобов`язань з ПДВ та мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
До початку розгляду справи по суті відповідачем подано заяву про заміну відповідача у справі ГУ ДФС у Житомирській області його правонаступником ГУ ДПС у Житомирській області.
Згідно зі ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом встановлено, що відповідно до постанови КМУ від 06.03.2019 року №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функції та повноваження Державної фіскальної служби України, що припиняється, покладено на Державну податкову службу України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" №537 від 19.06.2019 року утворено юридичну особу публічного права Головне управління ДПС у Житомирській області, яка є правонаступником Головного управління ДФС у Житомирській області.
Таким чином, судова колегія вбачає всі підстави для задоволення заяви фіскального органу та допущення заміни відповідача у даній справі - Головне управління ДФС у Житомирській області, його правонаступником - Головним управління ДПС у Житомирській області.
В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Позивач заперечила доцільність задоволення апеляційної скарги фіскального органу та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як достовірно встановлено під час судового розгляду, у період з 01.07.2019 року по 05.07.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області проведена документальна невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 14.08.2018 №UA101070/2018/028849, за результатами якої складено Акт №502/06-30-13-04/260810330 від 18.07.2019 (а.с.15).
Проведеною перевіркою встановлено, що позивачем допущено наступні порушення:
- вимог ст.49, ст.51, п.2 ч.2 ст.52, ст.53, ст.57, п.1 ч.1 ст.279 Митного  кодексу України, внаслідок чого занижено мито на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 23257,81 грн; 
- вимог п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, що підлягає сплаті до бюджету на суму 51167,19 грн.
29.07.2019 позивачем подані заперечення на Акт перевірки (а.с.33), в яких зазначено про відсутність у діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складу правопорушення, що підтверджено рішенням Богунського районного суду від 26.07.2019, яке набрало законної сили.
За результатом розгляду поданих позивачем заперечень, Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області надало відповідь №9105/14/06-30-13-04 від 02.08.2019, якою відмовлено у їх задоволенні (а.с.34-35).
На підставі вказаного акта перевірки, відповідачем 05.08.2019 винесено два податкових повідомлення-рішення: 
№0019511304, яким донараховано грошові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 51167,19 грн. та застосовано фінансові санкції у розмірі 25% від грошового зобов`язання (12791,80 грн.);
№0019501304, яким донараховано грошові зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності в сумі 23357,81 грн. та застосовано фінансові санкції у розмірі 25% від грошового зобов`язання (5814,45 грн.)
Вказані податкові повідомлення-рішення супровідним листом №9151/14/06-30-13-04 від 05.08.2019 надіслані позивачу (а.с.14).
Позивач, вважаючи, що висновки про порушення позивачем вимог положень Митного кодексу України та Податкового кодексу України є безпідставними, а донарахування грошових зобов`язань неправомірними, звернулася до суду із даним позовом.
Задовольняючим позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено власну правову позицію щодо незаконних дій позивача при переміщенні придбаного транспортного засобу через митний кордон та надання для митного контролю документів, що містять неправдиву інформацію.
Суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення в діях позивача, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з ПДВ та мита.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.
Ключовим моментом у даних спірних правовідносинах є встановлення дійсної вартості автомобіля марки BMW, модель - ХЗ, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 куб. см, рік виготовлення - 2015, придбаного позивачем на підставі договору купівлі-продажу № В-84163/18 від 20.07.2018, укладеного між ЗАО “Гелготос транспортас” та ФОП ОСОБА_1 , та ввезеного на митну територію України у 2018 році.
Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України, відповідно до ч.1 ст.257 якого, декларування здійснюється шляхом заявлених за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Приписами п.8 ч.1 ст.336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, в тому числі і направлення запитів до інших державних органів, установ організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.
Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України (ст.351 МК України).
Відповідно до пп.5, 6 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або інші законами України.
Відтак, як свідчать матеріали справи, перевірка позивача стосовно дотримання нею вимог законодавства України з питань державної митної справи була проведена відповідачем у зв`язку з отриманням від митних органів Литовської Республіки документів, які свідчать про те, що вартість товару є вищою, ніж та, що була задекларована позивачем при митному оформленні.
Зокрема, під час такої перевірки відповідачем встановлено, що позивачем у 2018 році на митну територію України ввезено легковий автомобіль марки BMW, модель- НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 куб.см., календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, дата першої реєстрації - 06.07.2015. 
Митне оформлення легкового автомобіля проведене на Житомирській митниці Державної фіскальної служби на підставі митної декларації №UA101070/2018/028849 від 14.08.2018 (а.с.32), відповідно до якої позивач придбала вказаний автомобіль загальною вартістю 16200 євро, що на день митного оформлення (14.08.2018) за курсом Національного банку України становило 505130,16 грн., а митна  вартість транспортного засобу складала 508248,25 грн.  
В свою чергу, згідно з інформацією, що надійшла від митних органів Республіки Литва вартість транспортного засобу, який придбала позивач, відповідно до рахунку-фактури №2018-01549 від 10.08.2018 (а.с.84) становила 23759 євро, з яких 16200 євро становив аванс, сплачений згідно з договором В84163/18 від 20.07.2018, інвойс 5356282  (а.с.80) та 7674 євро сплачений відповідно до касового ордера  серії АА100018483 ОСОБА_2 за інвойсом 5356282 (а.с.82).   
За даними експортної митної декларації Республіки Литви від 10.08.2018 №18LTKC0100EK0CA925, наданої митними органами Республіки Литва, позивачем придбано транспортний засіб марки BMW, модель - НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 куб. см, рік виготовлення - 2015, у компанії UAB “Gelgotos Transporta” НОМЕР_4 , адреса: Aleksandravo К, 68100 Marijampoles sav. LT , Литва, вартість якого становить 23759,00 евро або 740826,39 грн (за курсом НБУ на момент митного оформлення ТЗ (14.08.2018).
Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія враховує наступне.
Як встановлено з дослідженого судом першої інстанції договору № В-84163/18 від 20.07.2018 року (а.с.87-93), ЗАТ «Гелготос транспортас» та ФОП « ОСОБА_1 » уклали договір про встановлення умов і порядку участі Клієнта в аукціонах, інформація про яких представлена на Інтерент-сторінці. 
Відповідно до п.1.1.4. остаточна ціна – ціна за транспортний засіб становить 16200 Євро, ПДВ %. 
При цьому, вказаний договір був підписаний продавцем - ЗАТ «Гелготос транспортас», попередній рахунок, рахунок-фактуру (інвойс), технічний паспорт на придбаний автомобіль були надані ОСОБА_3 для транспортування автомобіля на митну територію України та для розмитнення, що підтверджується копією довіреності від 09.08.2018 року (а.с.46). 
З експортної митної декларації республіки Литви 18LTKCO100K0CA925 та копії рахунку-фактури № GA № 2018-01549 від 10.08.2018 року (а.с.19-28), з посиланням на рахунок-проформу № 5356282 від 20.07.2018, вбачається, що вартість автомобіля марки BMW X3, номер кузова - НОМЕР_5 складає НОМЕР_6 . Однак рахунок-проформа містить ціну 16200 Євро, яка вказана і в оригінальному рахунку-проформи № GA № 2018-01549 від 10.08.2018 року.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що рахунок-проформа і договір № В-84163/18 від 20.07.2018 року, є нечинними, чи визнавалися недійсними. Крім того, не надано відповідачем і доказів того, що вони містять недостовірні дані щодо вартості транспортного засобу, який ввозився на митну територію України.
До того ж, як засвідчується матеріалами справи, на вимогу Житомирської митниці ДФС при здійсненні митного оформлення вищевказаного автомобіля, на замовлення позивача, проведене експертне автотоварознавче дослідження з оцінки транспортного засобу, за результатами якого складено висновок №450818 від 14.08.2018, зі змісту якого слідує, що вартість автомобіля BMW X3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 для митного оформлення може становити 16093 євро (а.с.97).
Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що вартість автомобіля, визначена в митній декларації UA101070/2018/028849 від 14.08.2018, відповідає дійсній вартості придбаного транспортного засобу, а тому в діях позивача відсутні порушення вимог ст.ст.49,51, ч.2 ст.52. ст.53, п.1 ч.1 ст.279 МК України та п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України.
Отже, самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами по справі, також в Акті перевірки жодним чином не обумовлено підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, ніж тим, що подані до митного оформлення на митниці.
Доводи відповідача про оформлення позивачем іншого пакету документів на автомобіль ґрунтуються виключно на припущеннях, що є неприпустимим, так як жодними належними і допустимими доказом не підтверджені.
Оцінюючи обставини справи, колегія суддів виходить з того, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми обов`язкових платежів, виходячи з первинних (реєстраційних) документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.
Виходячи із змісту ч.6 ст.69 МК України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення.
Апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставності збільшення грошових зобов`язань з ПДВ та мита.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує сформовану правову позицію Верховного Суду по аналогічній категорії справ, яка викладена в постанові від 03.04.2018р. у справі № К/9901/593/17.
Водночас за ч.6 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.
Як слідує з матеріалів справи, відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира 04.07.2019 року у справі № 295/6912/19 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з постановою Житомирського апеляційного суду від 26 липня 2019 року постанова суду першої інстанції набрала законної сили.
Відповідно, доведеним є той факт, що позивачем не допущено переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю документів про дійсну митну вартість автомобіля.
Наведена обставина має безпосереднє відношення до даного спору, а відтак висновки постанови Богунського районного суду м. Житомира від 04 липня 2019 року у справі № 295/6912/19 підлягають врахуванню під час вирішення даної справи.
Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог ст.49, ч.1 ст.51, ст.52, ч.2 ст.53, ст.257, ч.ч.1 і 2 ст.270, ч.1 ст.272, ч.2 ст.277, ст.ст.278, 289 МК України, п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України, а відтак й покладених в основу прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, заявлений позивачем позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягав до задоволення.
Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає також підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам податкового та митного законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.
Доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
При цьому, висновок суду про неправомірність рішень податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки суд, вживши заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об`єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.
З огляду на викладене, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  13 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Гонтарук В. М.