ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3766/19                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ :

Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.08.2019 №0122781205.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах, а пропуск триденного строку, не повинен розцінюватися як об`єктивна обставина, щ виключає можливість застосування до платника податків фінансової відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів юридичних осіб ГУ ДФС у Черкаській області Гадюченко Л.Л. проведено камеральну перевірку платника податку Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість. Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість. 
За результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету складено акт №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017.
28.09.2017 позивач отримав вказаний акт перевірки, та 02.10.2017 звернувся із запереченнями №468 до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області.
Листом Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області №27275/23-00-12-0511 від 12.10.2017 висновки акту перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017 залишено без змін.
На підставі акту перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0023671205 від 17.10.2017 за платежем податок на додану вартість, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 421244 грн. 22 коп.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням №0023671205 від 17.10.2017, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 у справі №823/457/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, позов товариства задоволено частково, визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення - рішення.
Постановою Верховного Суду від 19.02.2019 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018  у справі №823/457/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У вказаній постанові суд касаційної інстанції вказав на передчасність висновку суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки судом не досліджено та не встановлено періоду за який контролюючий орган з урахуванням строку давності мав право проводити камеральну перевірку, а відповідно і застосовувати штраф, передбачений пунктом 1 статті 126 Податкового кодексу України.
За результатами нового апеляційного перегляду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №823/457/18 від 16 травня 2019 року скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 жовтня 2017 року № 0023671205, прийняте Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі акту перевірки                                                   №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017, в частині застосування до Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" штрафних санкцій у розмірі 111 443 гривень 35 копійок.
В подальшому Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі акту перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення №0122781205 від 12.08.2019 форми "Ш", яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 309 800 грн. 87 коп.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України (в редакції, що була чинною на момент складення акту перевірки) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
За змістом пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
З наведеного слідує, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення контролюючого органу про визначення податкового зобов`язання оскаржено в судовому порядку, то таке податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення, податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму, протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
При цьому, податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, є податковим повідомленням-рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми податкового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення податкового зобов`язання.
Відтак, застосування в даному випадку положень статті 102 Податкового кодексу України щодо строку визначення відповідачем суми грошового зобов`язання (1095 днів) є неможливим, оскільки спірним податковим рішенням не визначаються нові податкові зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №817/3392/15.
Щодо твердження позивача про порушення триденного строку на прийняття податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 за №124/28254 (далі - Порядок №1204), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
За змістом пункту 7 Порядку №1204 податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
Отже, з урахуванням пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України та наведених норм Порядку №1204 у разі зменшення за результатами процедури адміністративного оскарження нарахованої суми штрафів, контролюючим органом протягом 3 робочих днів приймається нове податкове повідомлення-рішення з відповідною сумою штрафних санкцій.
Судом встановлено, що копію рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №823/457/18 від 16 травня 2019 року отримано Головним управлінням ДФС у Черкаській області 20.05.2019, що підтверджено листом Шостого апеляційного адміністративного суду №02.5-09 823/457/18/4748/2019 від 29.08.2019. В свою чергу, податкове повідомлення-рішення №0122781205 прийнято 12.08.2019, тобто з пропуском триденного строку, який визначено Порядком №1204, однак вказаний порядок не містить вказівки про правові наслідки затримки прийняття податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, вказана затримка не може слугувати підставою для скасування податкового повідомлення-рішення №0122781205, оскільки це не змінює суті вчиненого порушення та не спростовує факту його вчинення.
Нарахована сума штрафу за податковим повідомленням-рішенням №0023671205 від 17.10.2017 становила 421 244 грн. 22 коп., скасована в сумі 111 443 грн. 35 коп., а тому різниця становить 309 800 грн. 87 коп., що і відображено в податковому повідомленні-рішенні №0122781205 від 12.08.2019.
Щодо твердження позивача про відсутність його виклику на перевірку, суд звертає увагу, що в даному випадку проведено камеральну перевірку позивача, результати якої оформлені актом перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Отже, проведення камеральної перевірки не передбачає повідомлення та виклик платника податків, тому зазначені норми Податкового кодексу України відповідачем не порушено.
Крім того, як встановлено судом, 28.09.2017 позивач отримав вказаний акт перевірки, та 02.10.2017 звернувся із запереченнями №468 до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області.
Листом Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області №27275/23-00-12-0511 від 12.10.2017 висновки акту перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017 залишено без змін.
Отже, позивач не позбавлений можливості надати свої заперечення до акту перевірки.
Суд критично ставиться до посилання позивача на зазначення розрахунку штрафних санкцій на зворотній стороні податкового повідомлення-рішення, оскільки податкове повідомлення-рішення не може бути скасовано суто з формальних підстав.
Щодо тверджень позивача про нездійснення відповідачем перевірки правомірності та дотримання строків сплати податкових зобов`язань, суд зазначає, що законодавство не містить обов`язку відповідача проводити повторну перевірку, натомість на підставі акту перевірки №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017 лише формується нове податкове повідомлення-рішення, що і було зроблено відповідачем.
Правомірність нарахування штрафних санкцій в сумі 309 800 грн. 87 коп. встановлено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №823/457/18 від 16 травня 2019 року, яка набрала законної сили того ж дня. Вказана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк