ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 р.	Справа № 520/10205/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.01.20 року по справі № 520/10205/19
за позовом                      ОСОБА_1  
до                     Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"                             
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 р. по справі №520/10205/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" (бульвар Тараса Шевченка, буд. 35, м. Київ 32, 01032) про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , у розмірі 60000,00 грн., які знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_2 в ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" згідно з договором банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-006-000000531 від 09.10.2014 року. В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" суму сплаченого судового збору у розмірі 384,20 грн. В задоволенні решти вимог заяви - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, з посиланням на висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 817/649/16, зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього адміністративного позову, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача судового збору. 
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»  і  статті 13 КАС України.
В контексті вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів», вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. За таких умов вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої  статті 22 Закону № 1023-XII.
Таким чином, вкладник (споживач фінансових послуг), звертаючись до суду з позовом до банку (виконавця фінансових послуг) за захистом своїх порушених прав, зокрема, у зв`язку з неналежним виконанням договору банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої    статті 22 Закону України №1023-ХІІ.
Дія наведеної норми поширюється у тому числі на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат від шкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої    статті        4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Велика Палата Верховного Суду у постанові 15 травня 2019 року по адміністративній справі № 817/649/16 навела свій правовий висновок про те, що дія частини третьої  статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої  статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Наведений правовий висновок підтримав також і Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 826/17641/18, вказавши про те, що обов`язок позивачів сплатити судовий збір відсутній.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду не відступала, а тому підстави для її неврахування при розгляді даної справи відсутні.
Згідно з ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 768,40 грн. згідно квитанції №0.0.1480171919.1 від 30.09.2019 р.
Водночас, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, тому сплачений ним судовий збір може бути повернутий за відповідною заявою, а тому підстави для стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем - відсутні.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" суму сплаченого судового збору у розмірі 384,20 грн.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції з заявою про повернення судового збору.
В силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.   
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року по справі № 520/10205/19 скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  20.07.2020 року