ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року
м. Харків
справа № 641/5523/19
провадження № 22-ц/818/2760/20
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря:.Сізонової О.О.
учасники справи:
позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008»
відповідачі -  ОСОБА_1 , Товариство з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2»,
треті особи - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, визнання договору купівлі продажу нежитлових приміщень недійсним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення
за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008»
на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26лютого 2020 року у складі судді Фанда О.А.,-

в с т а н о в и в:

10 липня 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» ( далі за текстом - ОСББ «Альянс-2008») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» (далі за текстом - ТДВ «Житлобуд-2»), в якому просило визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ « А-16» загальною площею 123,7 кв. м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 , серія та номер : НОМЕР_1 , видане державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Мирошниченко де Гуардо Ольгою Олексіївною, скасувати запис № 10967644 від 25.06.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав власності на нежитлові приміщення підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ « А-16» загальною площею 123,7 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 , за ТДВ «Житлобуд-2», визнати договір купівлі продажу серія та номер 2051, видавник приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лучнікова Ю.В. нежитлових приміщень підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ « А-16» загальною площею 123,7 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ТДВ «Житлобуд -2» та ОСОБА_1 , недійсним, скасувати запис № 31317161 від 23.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав власності на нежитлові приміщення підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ « А-16» загальною площею 123,7 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 ,за ОСОБА_1 . 
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року провадження у справі за позовом об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Альянс-2008» в частині позовних вимог до ТОВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення закрито. Роз`яснено позивачу його право на звернення з такими вимогами в порядку господарського судочинства.
В апеляційній скарзі ОСББ «Альянс-2008», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, та направити справу, в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності ТДВ «Житлобуд-2», скасування запису про державну реєстрацію права власності ТДВ «Житлобуд-2», до Комінтернівського районного суду м. Харкова. 
Зазначає, що ухвала суду першої інстанції обґрунтована суб`єктним складом сторін, як ознакою господарського спору, що не відповідає положенням ч. 1 ст. 20 ГПК України, відповідно до якої господарськими судами розглядаються справи, що виникають із здійснення господарської діяльності. В даному випадку ОСББ «Альянс 2008» звернулося з позовом за захистом порушених цивільних прав співвласників багатоквартирного будинку, а тому спір виник не з господарської діяльності ОСББ та ТДВ «Житлобуд-2», а у зв`язку із порушенням останнім цивільного права спільної сумісної власності фізичних осіб співвласників багатоквартирного будинку.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень ГПК України.
Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Стаття 55 Конституції України закріплює право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.
Відповідно до статті 4 ЦПК України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Разом з тим відповідно до статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені статтею 20 ГПК України. Зокрема, господарські суди розглядають справи, у справах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
За змістом частин першої - третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності не господарюючих суб`єктів.
У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.
З огляду на приписи статей 1, 4, 20 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 4 цього Кодексу, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, а також коли належність справ до юрисдикції господарських судів прямо передбачено положеннями законодавства.
Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.
Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року №2866-III«Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Відповідно до пункту 1.6 статуту ОСББ «Альянс 2008» об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками, тобто, позивач є суб`єктом некомерційної господарської діяльності.
Відповідно до п.3.1, 3.2.2 Статуту ОСББ «Альянс2008» майно об`єднання складається з неподільного та загального майна: неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання, що забезпечують належне функціонування житлового будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Члени об`єднання приймають рішення щодо управління неподільним майном будинку. Частка в загальному обсязі в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна будинку встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Альянс 2008» звернулося з позовом з тих підстав, що ТДВ «Житлобуд-2» незаконно набуто право власності на нежитлові на нежитлові приміщення підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ « А-16» загальною площею 123,7 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 , що порушило законні права та інтереси ОСББ «Альянс 2008».
Отже, в даній справі ОСББ «Альянс 2008 » діє від власного імені як позивач у відносинах з юридичною особою ТДВ «Житлобуд-2» щодо оспорювання права власності на нежитлові приміщення.
Таким чином, за суб`єктним та предметним критерієм спір у даній справі підлягає вирішенню в господарських судах.
Відповідні правові висновки у подібних правовідносинах викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/9010/17, від 02 квітня 2019 року у справі №904/1199/18.
Доводи апеляційної скарги   про те, що позов поданий не у власних інтересах позивача, а в інтересах громадян, співвласників багатоквартирного будинку та, що спір між сторонами є спором про право цивільне і має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства колегія суддів відхиляє, оскільки спір виник між юридичними особами з приводу здійснення позивачем своїх функцій щодо управління майном об`єднання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий:                                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                               С.С. Кругова

                                                                       Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 29 липня 2020 року.