ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 вересня 2020 року           справа №200/5130/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року  у справі  № 200/5130/20-а (головуючий І інстанції Логойда Т.В.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про   визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.02.2020 року № 75 "Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років" та від 20.03.2020 року № 161 "Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років";
зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 20.01.2020 перерахувати, виплатити та виплачувати йому з посади начальника управління Прокуратури Донецької області пенсію за вислугу років на підставі положень ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", починаючи з 20.01.2020 року та виходячи з розміру 60 відсотків без обмеження максимальним розміром від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідці Прокуратури Донецької області від 08.01.2020 року № 18-85-13;
зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити йому різницю в пенсії за період з 20.01.2019 року по 20.01.2020 року (12 місяців, які передували зверненню за перерахунком пенсії).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20 (провадження № Пз/9901/9/20).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Дана справа не підпадає під ознаки типових справ, визначених п. 21 ст. 4 КАС України та ознаки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2020 року у зразковій справі №560/2120/20.
Позивач є діючим  працівником прокуратури Донецької області, а не колишнім. Тобто кожного місяця отримує заробітну плату відповідно до чинного законодавства з усіма її складовими, необхідними для перерахунку пенсії. 
Позивач отримує пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, а не за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, тобто спір виник не з аналогічних підстав та не регулюється однаковими нормами права. При цьому судом помилково вказано, що позивач пред`явив позов відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII.
Крім того, позивач просить в позові перерахувати пенсію в розмірі 60% від заробітної плати, а не 90%, як у зразковій справі №560/2120/20.
Таким чином, позивач вважає, що суд першої інстанції помилково скористався правом зупинення провадження у справі, оскільки предмети даної справи та зразкової справи є різними, регулюються різними нормами права та стосуються різних підстав для перерахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.
Оцінка суду. 
Відповідно до ч. 3 ст. 193 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-6 частини першої та пунктами 1-3 частини другої статті 236 цього Кодексу.
Зупинення провадження в справі спрямоване на те, щоб обставини, що об`єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об`єктивний характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених КАС України.
У суді першої інстанції провадження у справі може бути зупинено на будь-якому етапі від моменту відкриття провадження у справі до ухвалення судового рішення.
При вирішенні питання необхідності зупинення провадження у тій чи іншій справі суд повинен насамперед з`ясувати, чи можна, не перериваючи судового розгляду, у кожному конкретному випадку встановити істину у справі. 
Правовою підставою для зупинення провадження по справі суд першої інстанції визначив п. 9 ч. 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
20 травня 2020 року Верховним Судом відкрито провадження у зразковій справі №560/2120/20, предметом розгляду якої є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №12 від 12 березня 2020 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 10 березня 2018 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області №18-174вих-20 від 05 березня 2020 року без обмеження її максимального розміру.
Розглянувши матеріали типових справ у поєднанні зі справою, за якою надійшло подання про її розгляд як зразкової, Верховний Суд дійшов висновку, що ці справи відповідають ознакам типових, визначених пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки:
- позивачами у них є колишні працівники прокуратури, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та є пенсіонерами за вислугою років;
- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;
- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача з посиланням на відсутність чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин);
- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" здійснити перерахунок та виплату пенсії).
Відтак, предметом  зразкової справи № 560/2120/20 є правомірність відмови у перерахунку пенсії за вислугу років особі, пенсія якій призначена на підставі Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.
В рамках даної справи позивач просить суд, зокрема, зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії за нормами Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, зазначаючи, що він є діючим працюючим пенсіонером. Позовні вимоги стосуються підвищення розміру надбавки за вислугу років та виплати різниці в пенсії за вислугу років у зв`язку з призначенням на вищу посаду  та додаткових років, які він відпрацював після призначення пенсії.
Відтак, спірні правовідносини (у даній справі та зразковій) регулюються різними нормами права, зокрема, різними Законами України "Про прокуратуру" носять інші позовні вимоги, з чого слідує, що відносити дану справу до типової не є обґрунтованим.
Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зупинення провадження у справі не є доречним, оскільки справа № 560/2120/20 не є типової по відношенню до справи, що розглядається, а ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є не мотивованою. 
Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі діяв передчасно, без встановлення всіх обставин по справі, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 320, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року  у справі  № 200/5130/20-а - задовольнити. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року  у справі  № 200/5130/20-а - скасувати. 
Справу № 200/5130/20-а (головуючий І інстанції Логойда Т.В.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про   визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                  І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                   Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                   Л.В. Ястребова