Ухвала
 
08 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 713/1720/19
провадження № 61-9656ск20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,Фаловської І. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання інформації, що містить персональні дані, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати неправомірним використання відповідачем на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook персональних даних позивача, а саме місця проживання та фотографій позивача та зобов`язати його припинити дії, спрямовані на втручання в особисте життя позивача шляхом видалення з особистої сторінки у соціальній мережі Facebook за посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_1) персональних даних, а саме фотографій ліцензійного договору 1 на використання науково-технічного ноу-хау, укладеного 04 лютого 2019 року між сторонами та фотографій на яких зображено позивача; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
 
Позов обґрунтовував тим, що 04 лютого 2019 року між ним та ОСОБА_2 був укладений ліцензійний договір № 1 на використання науково-технічного ноу-хау.
05 липня 2019 року йому стало відомо про розповсюдження відповідачем конфіденційної інформації щодо нього шляхом опублікування на персональній сторінці відповідача у соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 статті та долучення до неї фотографії ліцензійного договору № 1, на якій чітко видно адресу місця проживання позивача та його фотографію.
 
Він попросив відповідача видалити вказану фотографію, оскільки дозволу на поширення такої інформації та фотографій відповідачу не надавав.
 
Однак, відповідач категорично відмовлявся від видалення даної інформації.
 
Вказував, що розповсюдження вказаної інформації порушує його права на недоторканість особистого і сімейного життя.
 
Такими діями відповідач спричинив йому значні душевні страждання.
 
Отже, позивачу було завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінив у 50 000 грн.
 
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, щодо факту неправомірного використання відповідачем інформації, що містить персональні дані позивача, а також того, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року змінено, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач не зазначив у позовній заяві власника веб-сайта, який створив технологічну можливість та умови для поширення відповідачем інформації про позивача та не заявив до нього клопотання про його залучення до участі у справі в якості співвідповідача.
 
26 червня 2020 року ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року в указаній вище справі.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на карантинні заходи.
 
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Чернівецького апеляційного суду прийнято 12 березня 2020 року, повний тест складено 13 березня 2020 року та оприлюднено 16 березня 2020 року.
 
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).
 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 25 березня 2020 № 239 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 22 квітня 2020 № 291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 04 травня 2020 № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та продовжено карантин до 22 травня 2020 року на усій території України.
 
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.
 
Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
 
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.
 
В касаційній скарзі заявник посилається на пункти 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати із Вижницького районного суду Чернівецької області цивільну справу № 713/1720/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним використання інформації, що містить персональні дані, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 серпня 2020 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. І. Грушицький   В. С. Висоцька    І. М. Фаловська