Ухвала        
29 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 638/604/20
провадження № 61-10186ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,      Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня   2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 червня                 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення заробітної плати не виплаченої при звільненні, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                   ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                    від 17 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду                  від 23 червня 2020 року. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судами норм Закону України «Про судовий збір».  
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва                     від 17 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду                      від 23 червня 2020 року.
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 638/604/20 за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» про зміну у формулюванні причин звільнення з роботи, стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 Судді:                                                                                          С. П. Штелик 
 
                                                                                                            А. А. Калараш    
   
                                                                                                             В. М. Сімоненко