ПОСТАНОВА
Іменем України

22 вересня 2020 року 

м. Київ
справа №349/395/16-а
адміністративне провадження №К/9901/15022/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого-судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2016 (суддя Лошак О.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 (колегія у складі суддів Багрія В.М., Рибачука А.І., Старунського Д.М.)
у справі № 349/395/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          07.04.2016 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області. 
2.          У позові просила:
- визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі в призначенні та виплаті їй пенсії за віком на загальних підставах; 
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі призначити, нарахувати, виплатити, а також продовжувати нараховувати та виплачувати пенсію за віком на загальних підставах з 01.04.2015.
3.          Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2016 позовні вимоги позивача за період з 01 квітня 2015 року по 07 жовтня 2015 року залишено без розгляду з мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду.
4.          Ухвалою суду від 18.04.2016 замінено відповідача на Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.
5.          Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016, у задоволенні позову відмовлено.
6.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судове рішення та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16.03.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу».
8.          Після призначення пенсії ОСОБА_1 продовжувала працювати на посаді голови сільської ради.
9.          З 01.04.2015 позивачці призупинено виплату пенсії, оскільки набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам.
10.           ОСОБА_1 зверталася до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про відновлення виплати призначеної їй пенсії.
11.          Листом від 26.02.2016 №21/П-15 Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати призначеної пенсії з 01.04.2015 з тих підстав, що вона працює на посаді державного службовця.
12.          Вважаючи зазначене рішення Пенсійного органу незаконним, позивач звернулась до суду з позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування, а отже на неї поширюється дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 в частині встановлення обмеження щодо виплати пенсії особами у період служби в органах державної влади з 01.04.2015 по 31.12.2015.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що припинення виплати їй пенсії з 01.04.2015 відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 є неправомірним, оскільки порушує її конституційні права, зокрема, право на соціальний захист, що включає право на одержання пенсії по віку. Тому відповідач, беручи до уваги судову практику Європейського суду з прав людини, Конституційного суду України, Верховного Суду України, зобов`язаний відновити позивачці виплату пенсії та виплатити її за минулий період.
15.          На ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2016 касаційну скаргу не подано, тому в частині застосування наслідків спливу строку звернення до суду судові рішення не переглядаються. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
17.          01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон № 213-VIII), яким внесені зміни до статті 47 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) та визначено, що тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України від 17 листопада 1992 року № 2790-XII "Про статус народного депутата України", від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу", від 05 листопада 1991 року № 1789-XII "Про прокуратуру", Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.
18.          Отже, з 01 квітня 2015 року призначені пенсії не виплачуються у разі роботи осіб на посадах, які дають право на призначення, зокрема, пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
19.          Разом з тим, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.
20.          Оскільки Закон №213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».
21.          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно Закону України «Про державну службу», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії.
22.          Отже, за період з 08.10.2015 по 31.12.2015 позивач мала право на отримання пенсії, незважаючи на той факт, що продовжувала працювати в органах місцевого самоврядування. В цій частині висновки судів попередніх інстанцій є помилковими.
23.          Вирішуючи питання про наявність у позивача права на отримання пенсії за віком починаючи з 1 січня 2016 року по дату постановлення рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначає наступне.
24.          З 01.01.2016 набрав чинності Закон України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 911-VIII) яким внесено зміни до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».
25.          Отже, з 01.01.2016 призначені пенсії не виплачуються у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».
26.          Таким чином, позивач має право на відновлення виплати пенсії лише з 01.06.2015 по 31.12.2015 , оскільки з 01.01.2016 її виплату знову обмежено Законом № 911-VIII.
27.          Аналогічний підхід до застосування зазначених норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 08.05.2018 (справа № 484/1870/17) та від 24.07.2018 (справа №456/297/16).
28.          З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає частковому задоволенню - в частині вимог за період з 08.10.2015 по 31.12.2015 включно.
29.          Відповідно до ч. 1 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
30.          З огляду на викладене, враховуючи, що судами першої та апеляційної інстанції повністю встановлено фактичні обставини справи, проте неправильно застосовано норми матеріального права, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати оскаржувані судові рішення в частині позовних вимог за період з 08.10.2015 по 31.12.2015 та ухвалити нове рішення у цій частині - про задоволення позовних вимог.
31.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, - 

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.          Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №349/395/16 скасувати в частині позовних вимог за період з 08.10.2015 по 31.12.2015.
3.          У зазначеній частині позов задовольнити. Зобов`язати Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області виплатити ОСОБА_1 призначену раніше пенсію за період з 08 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року.
4.          В іншій частині постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі №349/395/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров