ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/955/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                               ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Черкаській області у невиплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок одержання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, з підстав викладених у листі від 03.03.2020 №29/К-33; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок одержання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, зобов`язання відповідача на підставі раніше поданої позивачем заяви від 10.05.2019 і наданих до неї документів, скласти та затвердити висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.          
          На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Головне управління Національної поліції в Черкаській області при повторному розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, який відбувся на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/2645/19, знов відмовило у призначенні йому одноразової грошової допомоги з тих же підстав.
          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 р. адміністративний позов задоволено повністю. 
          В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
          Зокрема апелянт зазначає, що відсутні правові підстави для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, оскільки службою державного нагляду за охороною праці достовірність акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини травмування поліцейського не підтверджено.
          Згідно частини 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
          Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та в Національній поліції.
          Наказом ГУ НП в Черкаській області від 05.04.2019 року №88 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пп. 2 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) (а.с. 21).
          При цьому, згідно акту розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 10.05.2018 року (а.с. 9-10) та акту №14/2018 про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1* від 10.05.2018 року (а.с. 11-19) вбачається, що нещасний випадок, що стався 04.10.2005 о 12 год. 20 хв., на той час з курсантом 3-го курсу факультету №2 - економічної безпеки Харківського національного університету внутрішніх справ рядовим міліції ОСОБА_1 , стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
           18.04.2019 позивачу встановлена ІІ група інвалідності; захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків (довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ від 18.04.2019 №458317).
          У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, 10.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав документи, що підтверджують інвалідність.
          Головне управління Національної поліції в Черкаській області листом від 13.08.2019 №29/К-83 повідомило позивача, що у виплаті одноразової грошової допомоги йому відмовлено, у зв`язку з тим, що службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено достовірність акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини отримання травми, тому відсутні правові підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, про що складено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області генералом поліції третього рангу Лютим В.В. 13.08.2019.
          При цьому, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 у справі №580/2645/19, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2019 залишене без змін,  позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57; код ЄДРПОУ 40108667) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
          За наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги (лист від 03.03.2020 №29/К-33) з підстав того, що службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено їх достовірність, оскільки за наслідками розгляду матеріалів справи встановлено ряд недоліків, які були допущенні при проведенні розслідування нещасного випадку.
          Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.          
          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року (далі - Закон).
          За приписами п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
          З огляду на положення ч. 2 ст. 97 Закону порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
          Приписами пп. 2 п. 4 розд. І Порядку №4 передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
          Днем виникнення права на отримання ОГД згідно пп. 2 п. 1 розд. ІІ Порядку №4 у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
          За правилами п. 1 розд. ІІІ Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).
          СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.
          ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.
          Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.
          Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.
          Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.
           Висновок відповідача про те, що позивач не набув права на одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, прийнято на підставі доповідної записки спеціаліста з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області від 20.02.2020, згідно з якою відсутні правові підстави щодо підтвердження достовірності актів за формою Н-1 № 1 від 10.05.2018 р., Н-5 від 10.05.2018 р. 
          Проте, питання щодо підтвердження достовірності актів за формою Н-1 № 1 від 10.05.2018 р., Н-5 від 10.05.2018 р. вже було предметом спору у справі № 580/2645/19, за наслідками розгляду якої вже є судове рішення, яке набрало чинності, зокрема, суд прийшов до висновку, що посилання відповідача на недоліки актів форми Н-5* від 10.05.2018 року та форми Н-1* №14/2018 від 10.05.2018 року в якості підстав для відмови Позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги є помилковими, оскільки, по-перше, згідно довідки до акта МСЕК ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності саме через травму, пов`язану із виконанням службових обов`язків, по-друге, допущення комісією розслідування нещасного випадку Харківського національного університету внутрішніх справ окремих недоліків в оформленні документів під час розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 04.10.2005 року, не може мати наслідком втрати останнім статусу особи з інвалідністю та права на отримання одноразової грошової допомоги.
          При цьому, було зауважено, що недоліки актів форми Н-5* від 10.05.2018 року та форми Н-1* №14/2018 від 10.05.2018 року не впливають на висновок службового розслідування. Ці акти, не зважаючи на висновок відповідача, були і залишаються чинними.
          Відповідно до п. 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
          Крім того, суд бере до уваги, що за складення актів та достовірність внесених до нього відомостей відповідає комісія, а не позивач (потерпілий від нещасного випадку). Відтак, недоліки в оформленні акту, які не впливають на достовірність викладених у ньому обставин, не можуть бути підставою обмеження права потерпілого на отримання соціальної виплати. Інший підхід призвів би до перекладення на людину негативних наслідків порушень, вчинених суб`єктами владних повноважень.
          Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Відповідач, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, не довів, що нещасного випадку не було.
          Такий висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 березня 2020 року у справі №823/1281/18.
          При цьому, відповідно до ст. 101 Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
          Разом з тим, як вірно підкреслено судом першої інстанції, у вже згаданому листі від 03.03.2020 року №29/К-33 ГУ НП в Черкаській області не було наведено підстав для відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 101 Закону. Непідтвердження достовірності актів розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУ НП в Черкаській області не передбачено положеннями ст. 101 Закону серед підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
          Поряд з цим, учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності та саме через хворобу звільнено зі служби в поліції, а травма була пов`язана з виконанням службових обов`язків.
          З огляду на викладене, а також зважаючи на встановлені обставини відсутності у листі від 03.03.2020 року №29/К-33 посилань на підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбачені ст. 101 Закону, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.
          Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
          Відтак, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
          За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                                  ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 р.- без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
          Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.          

Головуючий                    суддя                                                            І.О.Лічевецький

                              Суддя                                                            В.П.Мельничук

                              Суддя                                                            О.М.Оксененко