Справа № 129/1285/20 
Провадження № 33/801/655/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 31 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2020 року о 21 год. 20 хв. на 118 км автодороги М-12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці які не реагують на світло, характерний запах канабісу із ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з нього 420, 40 грн судового збору.
Не погодившись з цією постановою, 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, оскільки водій має право знати в чому саме його звинувачують, а в протоколі не сформульовано, який саме огляд він мав пройти та у який спосіб - на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я. Крім того, працівниками поліції порушено Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що у протоколі суть порушення сформульована не зрозуміло, адже не зазначено від якого саме огляду відмовився водій, а також не зазначено свідків. Водночас, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та його не відстороняли від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури огляду водіїв на стан сп`яніння та викликає сумнів у законності дій поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів. 
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Луценко О. І., підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 464868 від 22 травня 2020 року, складеного інспектором СРПП Гайсинського ВП старшим лейтенантом поліції, 22 травня 2020 року о 21 год. 20 хв. на 118 км автодороги М-12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці які не реагують на світло, характерний запах канабісу із ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).
У висновку Гайсинської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 травня 2020 року № 53 лікарем зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (а. с. 3).
03 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції письмові пояснення про те, що він сам запропонував поліцейським пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте відмовився здавати сечу, оскільки був згоден лише на проведення лабораторних досліджень по крові (а. с. 19-20).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. п. 7, 8, 9, 12 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до Розділу І п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Відповідно до п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок № 1103), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного вище апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а поліцейськими порушено порядок такого огляду, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з обов`язковістю проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, проводиться у медичному закладі, а не на місці зупинки, водночас, диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом з ознаками будь-якого сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. 
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що протокол містить невірне і не чітке формулювання суті правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 464868 від 22 травня 2020 року викладено суть пред`явленого обвинувачення з посиланням на п. 2.5 ПДР України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що відповідає формулюванню об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду водіїв на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності свідків, направлення водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння відсутнє, отже дії поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів є незаконними, апеляційним судом відхиляються, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського та не потребує залучення свідків, а долучення направлення на огляд водія транспортного засобу до протоколу про адміністративне правопорушення не передбачене вимогами закону. 
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 464868 від 22 травня 2020 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу або дій працівників поліції чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.
Вказані обставини не спростовані ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини та порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими.
Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 31 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук