Постанова
Іменем України
 
25 серпня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 279/6089/18-ц
провадження № 61-19448св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_2 ,
третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року в складі судді Невмержицької О. А. та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б., Шевчук А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області), про визнання електронних торгів недійсними та визнання правочину недійсним.
 
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що 14 грудня 2018 року 
ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги, відповідно до яких відбувся продаж належного йому нерухомого майна - нежитлового приміщення, колишньої більярдної, переобладнаної під кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 634,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Звертав увагу на те, що під час проведення оспорюваних електронних торгів, їх організатором не було дотримано положень статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статей 43, 45, 49 Закону України «Про іпотеку», пункти 2, 3 розділу 
ХI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), у зв`язку із чим були порушені його права, як боржника у виконавчому провадженні та вказані торги були направлені на реалізацію його майна за заниженою вартістю.
 
Посилаючись на наведене, позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати недійсними електронні торги, проведені 14 грудня 2018 року щодо реалізації нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення колишньої більярдної, переобладнаної під кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 634,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним правочин, укладений за результатами проведених зазначених вище електронних торгів згідно з протоколом від 04 січня 2019 року щодо реалізації належного позивачу нерухомого майна; визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації лоту № 315392 щодо вказаного вище нежитлового приміщення та оформленні протоколом електронних торгів від 14 грудня 2018 року; визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 04 січня 2019 року, який був складений старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Сладь Т. П. та затверджений 04 січня 2019 року начальником ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області Невмержицьким О. О.; скасувати свідоцтво про право власності на спірне нежитлове приміщення, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С .С., зареєстрованого в реєстрі за № 45.
 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані позивачем електронні торги з реалізації арештованого майна відбулись відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку, а незгода позивача із стартовою ціною лоту не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.
 
Також судом першої інстанції зазначено, що ДП «СЕТАМ» було здійснено усі передбачені законодавством дії з розміщення оголошень про електронні торги у друкованих засобах масової інформації та повідомлення іпотекодавця про дату, час торгів та початкову ціну лоту, а тому твердження позивача щодо неналежного дотримання ДП «СЕТАМ» вимог Закону України «Про іпотеку»в частині публікації повідомлень в друкованих виданнях та його повідомлення про дату проведення торгів, суд вважав безпідставними та необґрунтованими.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено з інших правових підстав.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 з інших правових підстав, апеляційний суд виходив з того, що звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, позивач пред`явив позов лише до переможця торгів ОСОБА_2 та одного продавця - організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ». Інший 
продавець - державна виконавча служба, залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Водночас, про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.
 
При вирішенні спору суд першої інстанції вказані обставини не врахував, в порушення вимог пункту 3 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України  (далі - ЦПК України) не роз`яснив позивачу необхідність залучення до участі у справі як відповідача ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області. 
 
Враховуючи те, що апеляційний суд позбавлений можливості усунути таке процесуальне порушення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову з вказаних вище підстав.

 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи
 
У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
В обґрунтування доводів скарги послався на те, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, при ухваленні рішення судом не було враховано порушення відповідачем ДП «Сетам», при здійсненні реалізації спірного майна, вимог Порядку. Відповідач не зупинив проведення перших торгів 28 серпня 2018 року при цьому був проінформований про наявність судового рішення про зупинення реалізації нерухомого майна. Така бездіяльність відповідача призвела до безпідставного зниження початкової ціни лоту на 20 % на торгах 14 грудня 2018 року. 
 
Заявник також не погоджується з висновком апеляційного суду щодо відмови в задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад учасників справи, оскільки визначити відповідачів в справі мав суд першої інстанції, проте в порушення вимог процесуального закону цього не зробив. Враховуючи те, що ці порушення допущені виключно судом першої інстанції, а також те, що апеляційний суд позбавлений можливості направляти справу на новий розгляд, заявник вважав, що є підстави для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на відповідні постанови Верховного Суду, прийняті за результатом розгляду справ з подібними правовідносинами.
 
У грудні 2019 року ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області подав відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , в якій зазначає про безпідставність її доводів, зокрема, щодо доводів заявника про неврахування ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2018 року про зупинення реалізації спірного нерухомого майна, оскільки на виконання відділу пред`явлено копію ухвали, яка не була завірена належним чином, при цьому відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень. На час проведення другий електронних торгів, результат який оспорює позивач, зазначене вище судове рішення вже було скасовано. 
 
У грудні 2019 року ДП «СЕТАМ» також подало відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -  ОСОБА_3 , в якому зазначає, що позивачем не зазначено та не доведено порушень вимог Порядку під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушень його законних прав у результаті проведення електронних торгів, а тому суди правильно відмовили в задоволенні позову.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, витребувано цивільну справу та надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу. 
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону
№ 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин касаційна скарга  ОСОБА_4 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 липня 2019 року підлягає розгляду Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України, в редакції чинній на час її подання, тобто 
до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Фактичні обставини справи
 
Судами встановлено, що на виконанні ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження № 55703727 про стягнення з 
ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та Коростенської Об`єднаної державної податкової інспекції в Житомирській області грошових коштів на загальну суму 
819 935,62 грн.
 
Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та належить ОСОБА_1 , а саме: нежитлове приміщення, колишньої більярдної, переобладнаної під кафе «У фонтана», загальною площею 634,8 кв. м, яке розташоване за адресою:  АДРЕСА_1  про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника, та яка 20 лютого 2018 року державним виконавцем була направлена на адресу учасників виконавчого провадження.
 
За результатами проведеної оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 складено звіт відповідно до якого ринкова вартість об`єкту оцінки для реалізації станом на 06 березня 2018 року, без урахування ПДВ, становить
1 120 917,00 грн.
 
22 березня 2018 року державним виконавцем надіслано сторонам виконавчого провадження, в тому числі ОСОБА_1 , повідомлення про результати оцінки майна.
27 березня 2018 року державним виконавцем направлено заявку ДП «СЕТАМ» на публікацію про проведення електронних торгів з продажу нежилого приміщення, колишньої більярдної, переобладнаної під кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 634,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Також судами встановлено, що перші торги з реалізації предмета іпотеки були призначені на 28 серпня 2018 року за стартовою ціною, відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності - 1 120 917,00 грн, однак визнані такими, що не відбулись через те, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.
 
Після проведення уцінки, ДП «СЕТАМ» призначило дату повторних (других) торгів з реалізації нежилого приміщення зі стартовою ціною 896 733,60 грн, що становить 
80 % від початкової ціни майна.
 
Повторні електронні торги проведено 14 грудня 2018 року, з визначенням 
переможця - ОСОБА_2 , про що складено протокол № 380074.
 
04 січня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 було видано акт про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу Невмержицьким О. О.
 
На підставі зазначеного вище акта, 05 січня 2019 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С. С. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нежиле приміщення, колишньої більярдної, переобладнаної під кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 634,8 кв. м., розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в реєстрі за № 45.
 
Не погоджуючись з результатом зазначених вище електронних торгів, 
ОСОБА_1 оспорив їх в судовому порядку, звернувшись до суду з цим позовом, пред`явивши вимоги до переможця торгів ОСОБА_2 та одного продавця - організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ». Державна виконавча служба, залучена до участі у справі як третя особа на стороні відповідача.
 
Нормативно-правове обґрунтування 
 
З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
 
Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
 
Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, установлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).
 
Відповідно пункту 4 розділу X Порядку, в редакції чинній на час проведення оспорюваних електронних торгів, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Системний аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що набуття майна за результатами публічних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор публічних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець публічних торгів.
 
З огляду на викладене сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених публічних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор публічних торгів та покупець - переможець публічних торгів.
 
Верховний Суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 21 березня 2018 року № 725/3212/16-ц, провадження       14-3цс18, від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження                         № 12-128гс18.
 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову з підстав його недоведеності, суд першої інстанції зазначених вище норм матеріального права не врахував, не звернув увагу на те, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.
 
Переглядаючи справу за апеляційною скаргою представника позивача, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову з підстав неправильного визначення суб`єктного складу учасників спору, та відсутності процесуальної можливості залучити співвідповідачем в справі ВПВР УДВС ГТУЮ в Житомирській області.
 
Доводи касаційної скарги про те, що допущенні судом першої інстанції процесуальні порушення позбавили позивача права на судовий захист, є безпідставними, оскільки саме позивач зобов`язаний визначати суб`єктний склад учасників справи, а суд лише роз`яснює право подати відповідні клопотання. При цьому, позивач реалізував своє право на звернення до суду з позовом до всіх сторін оспорюваного ним правочину, за результатом розгляду якого 07 серпня 2020 року Коростенським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про часткове задоволення позову.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з рішенням суду першої інстанції щодо вирішення спору по суті, проте Верховний Суд звертає увагу, що рішення суду першої інстанції скасовано постановою апеляційного суду оскільки в цій справі спір вирішено без залучення належного співвідповідача. Враховуючи наведене, Верховний Суд не вбачає підстав відповідати на інші аргументи касаційної скарги, що стосуються неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
 
Постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков	
 	     	
 	О. В. Ступак	
 	     	
 	Г. І. Усик