УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
Київ
справа №240/10560/19
адміністративне провадження №К/9901/21959/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області 
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року 
у справі №240/10560/19 
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Ігнатпільський кар`єр" 
до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлобудсервус" 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2020 року до Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у  Житомирській області  (далі - скаржник), яка є четвертою касаційною скаргою поданою на судові рішення ухвалені у цій справі, предметом розгляду якої є визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Житомирській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Житомирській області) щодо не проведення перевірки (на підставі пункту 78.2. Податкового кодексу України - за зверненням платника податків та на підставі абзацу 23 пункту 201.10. Податкового кодексу України) для встановлення факту відсутності відносин між ПАТ "Ігнатпільський кар`єр" код ЄДРПОУ 01374547 та ТОВ "Житлобудсервус" код ЄДРПОУ 40470306 в грудні 2016 року, не встановлення відсутності податкового зобов`язання з ПДВ в сумі 1 376 333,28 грн. за грудень 2016 року по відносинам ПАТ "Ігнатпільський кар`єр" код ЄДРПОУ 01374547 з ТОВ "Житлобудсервус" код ЄДРПОУ 40470306, не вчинення жодних дій щодо відновлення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ) товариства з додатковою відповідальністю "Ігнатпільський кар`єр" (код ЄДРПОУ 01374547) реєстраційний ліміт в сумі 1 376333,28 грн., визнання недійсними та скасування податкових накладних ТДВ "Ігнатпільський кар`єр": № 102 від 30 грудня 2016 року; № 103 від 30 грудня 2016 року; № 104 від 30 грудня 2016 року; № 105 від 30 грудня 2016 року; № 106 від 30 грудня 2016 року; № 107 від 30 грудня 2016 року; № 108 від 30 грудня 2016 року; № 109 від 30 грудня 2016 року; № 110 від 30 грудня 2016 року; №111 від 30 грудня 2016 року; № 112 від 30 грудня 2016 року; № 113 від 30 грудня 2016 року; № 114 від 30 грудня 2016 року; № 115 від 30 грудня 2016 року; № 116 від 30 грудня 2016 року; № 117 від 30 грудня 2016 року; № 118 від 30 грудня 2016 року, зобов`язання Державну фіскальну службу України виключити з Єдиного реєстру податкових накладних зареєстровані податкові накладні ТДВ "Ігнатпільський кар`єр" ці податкові накладні та відновити/збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА ПДВ) Товариства з додатковою відповідальністю "Ігнатпільський кар`єр" (код ЄДРПОУ 01374547) реєстраційний ліміт в сумі 1 376 333,28 грн. (один мільйон триста сімдесят шість тисяч триста тридцять три грн. 28 коп.).
Підставою касаційного перегляду скаржник зазначив пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, покликаючись на відсутність правового висновку Верховного Суду в даній категорії справ (аркуш 3 касаційної скарги). 
Доводить, що на сьогодні відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, а саме статті 151, частини першої статті 160, частини 1 статті 289, частини другої, частини четвертої статті 351 Митного кодексу України, статті 2, статті 3 Закону України від 28 грудня 2014 року №73-8 « Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України», підпункту 190.1 статті 190, підпункту 206.2.3 пункту 206.2, пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-6 (аркуш 8 касаційної скарги).
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Суд визнає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Скаржник не зазначає, яку саме норму права судами застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника потребує висновку Верховного Суду. Аналіз заявлених до оскарження судових рішень доводить правозастосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин підпунктів 200-1.1, абзаців 1, 3 підпункту 200-1.2, підпункту 200-1.3 статті 200-1, підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, статей 1, 2 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14. Жодна із норм зазначена скаржником щодо відсутності висновку Верховного Суду України (саме так зазначено у тексті скарги) не застосована судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області  підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №240/10560/19. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №240/10560/19   -  повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Р.Ф.Ханова