Ухвала
30 липня 2020 року
м. Київ
справа № 682/1248/18
провадження № 51-2616ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2018 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 08 квітня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 
встановив:
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412–414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що 
є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи та зазначити, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
У касаційній скарзі засуджений оскаржені судові рішення просить скасувати, однак, належного обґрунтування, з огляду на ст. 438 КПК, та з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, не наводить.
Крім того, засуджений вказує на невідповідність фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також засуджений зазначає, що апеляційний суд визнав допустимими матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, які, в порушення ст. 290 КПК, не були відкриті йому під час досудового розслідування, однак не вказує які конкретно матеріали не відкриті йому в порядку ст. 290 КПК, та чи заявлялися під час апеляційного розгляду відповідні клопотання про визнання цих доказів недопустимими.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без  руху та  встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                               ОСОБА_3