Ухвала

07 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/10920/19
провадження № 61-12482ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Державному підприємстві «Адміністрація морських портів України» на посаді, що відповідає завданням та обов`язкам посади провідного економіста відділу тарифоутворення служби бюджетування та тарифоутворення апарату управління Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з визначенням місця роботи м. Одеса (на теперішній час - посада економіста 1 категорії управління звітності та аналізу портових зборів і плат департаменту бюджетування та корпоративної звітності апарату управління Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з визначенням місця роботи м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1) на постійній основі.
Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середню зарплату за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення до моменту поновлення на роботі.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
14 серпня 2020 року  ОСОБА_1 звернулася доВерховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
 
Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 12-301гс18 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а тому позови про його стягнення оплачуються судовим збором.
 
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

 
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 28 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк