ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 р.	Справа № 520/1228/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.
представника позивача - Шишлова О.М., представника відповідача - Соіч Ю.Г.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 23.04.20, по справі № 520/1228/2020
          за позовом         Приватного підприємства "Українська виноробна компанія"  
          до         Головного управління ДПС у Харківській області                 
          про скасування наказу,
ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство "Українська виноробна компанія" (далі за текстом – позивач, ПП "Українська виноробна компанія") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області про проведення фактичної перевірки позивача № 577 від 29.01.2020.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що спірний наказ прийнято без додержання вимог податкового законодавства в частині не зазначення посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками, що є підставою для його скасування в судовому порядку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі № 520/1228/20 адміністративний позов Приватного підприємства "Українська виноробна компанія" (вул. Плеханівська, буд. 126/1, м. Харків, 61037, код ЄДРПОУ 42502376) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43143704) про скасування наказу - задоволено. 
Скасовано наказ Головного управління ДПС у Харківській області про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства "Українська виноробна компанія" № 577 від 29.01.2020.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області  (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ43143704) на користь Приватного підприємства "Українська виноробна компанія" (вул. Плеханівська, буд. 126/1, м. Харків, 61037, код ЄДРПОУ 42502376) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі № 520/1228/20, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що суд першої інстанції надав не вірну правову оцінку обставинам справи, у зв`язку з чим не правильно застосував положення п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, не звернувши увагу на те, що другою самостійною підставою для проведення перевірки в зазначеному підпункті ПК України визначено здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Отже, спірний наказ відповідає вимогам чинного законодавства та скасуванню не підлягає.
Позивач правом подання відзиву на позов не скористався.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги податкового органу, вважаючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.20.20 по справі № 520/1228/20 законним та обґрунтованим з підстав та мотивів, викладених в позові.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.20.20 по справі № 520/1228/20, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на підставі п.п.80.2.5 п. 80.2 ст.80, п.п. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) винесено наказ № 577 від 29.01.2020 про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства "Українська виноробна компанія" за місцем фактичного провадження господарської діяльності у господарському об`єкті за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1 у період з 29.01.2020 року тривалістю не більше 10 діб.
Перевірку наказано провести за період діяльності з 01.01.2018 по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (а.с.44).
Посадовими особами відповідача було здійснено вихід за вказаною адресою, але уповноваженим представником позивача перевіряючих до перевірки не було допущено, що відображено в акті від 30.01.2020 (а.с.48).
Позивач, не погодився з даним наказом та звернувся за його оскарженням у судовому порядку.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного наказу, оскільки у ньому міститься лише посилання на п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, проте, такий наказ не містить даних щодо підстав для проведення перевірки за вказаною нормою у розрізі того, наявність якої інформації, отриманої в установленому законодавством порядку свідчить про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Зазначене свідчить про те, що у даних спірних правовідносинах у відповідача відсутня одна із обов`язкових підстав для проведення фактичної перевірки, зокрема, за п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п. 19-1.1.14, 19-1.1.16 - 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:
- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;
- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;
- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;
- організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації;
- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;
- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п.п.80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Колегія суддів зазначає, що п.п.80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України містить фактично дві окремі та самостійні підстави для проведення фактичної перевірки, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками,
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; 
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Згідно з п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Надаючи оцінку спірному наказу Головного управління ДПС у Харківській області № 577 від 29.01.2020, колегія суддів зазначає, що в оскарженому наказі містяться: 
- дата його видачі - 29.01.2020;
- найменування контролюючого органу, який прийняв наказ, - ГУ ДПС у Харківській області;
- найменування та реквізити суб`єкта - ПП «Українська виноробна компанія» (код в ЄДРПОУ 42502376); 
- адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, - вул. Плеханівська, 126/1, м. Харків
- мета перевірки - здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у сфері роздрібної та оптової торгівлі;
- вид перевірки - фактична перевірка;
- підстави для проведення перевірки – п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів), пп. пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; 
- дата початку перевірки - 29.01.2020;
- тривалість перевірки - не більше 10 діб;
- період діяльності, який буде перевірятися, - з 01.01.2018 по день закінчення перевірки.
Цей наказ підписаний керівником ГУ ДПС у Харківській області (в.о. начальника А. Єфремовим) та скріплений печаткою контролюючого органу.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління ДПС у Харківській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а наказ в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області № 577 від 29.01.2020 «Про проведення фактичної перевірки Приватного підприємства «Українська виноробна компанія»» відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.
Такі висновки колегії суддів узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах №820/4766/17 від 20.03.2018 та № 815/1978/18 від 10.04.2020.
При цьому, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції помилково посилається на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суд від 18 грудня 2018 року по справах №820/4895/18, №820/4891/18, оскільки у наведених постановах були визначені інші підстави для проведення перевірки, а саме: - здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками, на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, в яких наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації є єдиною обов`язковою умовою для призначення та проведення перевірки. В той час, як у цій справі підставою для проведення перевірки слугував п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який визначає підстави для проведення фактичної перевірки як наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку відповідної інформації та і здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене вище, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі № 520/1228/20 підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову.
Зважаючи на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених першим відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі № 520/1228/2020  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Українська виноробна компанія"  (вул. Плеханівська, буд. 126/1, м. Харків, 61037, код ЄДРПОУ 42502376)  до  Головного управління ДПС у Харківській області  (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057,  код ЄДРПОУ43143704)  про скасування наказу - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  11.08.2020 року