ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/514/20 Головуючий в 1-й інстанції – Дацюк О.І.
Єдиний унікальний № 336/4914/19 
Категорія - ст. 183-1 ч.1 КУпАП         Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
24 липня 2020 року                                                                м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дем`янова В.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , та на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, 

                                        в с т а н о в и в:
постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , із накладення адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 годин.
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року внесено виправлення в постанову суду № 336/4914/19, пр. № 3/336/1522/2019 від 06.09.20219 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП. Постановлено вважати правильним адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 – виконання суспільно-корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Як зазначено в постанові від 06 вересня 2019 року,  ОСОБА_1 , маючи обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не сплачував аліменти в період часу з 10.10..2018 року по 01.08.2019 року включно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі прокурор вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не брав, в тому числі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: складений у відсутність ОСОБА_1 , відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особі не роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, під час складання протоколу. Про обізнаність з вищевказаним порушенням не проставлено у протоколі свій підпис, відсутні відомості щодо відмови поставити підпис. Особою, відносно якої складено протокол не надано письмових пояснень по суті скоєного правопорушення, що є грубим порушенням права на захист.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП. Однак, в протоколі не конкретизовано за якою частиною ст. 183-1 КУпАП складено протокол, так як стаття 183-1 КУпАП містить три частини.
Крім того, зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить лише відомості, що він направлений правопорушнику за певною адресою, однак жодних відомостей про те, що вказана особа реально сповіщена про факт притягнення її до адміністративної відповідальності ні протокол ні жодні інші матеріали справи не містять. Вказаний факт свідчить про необізнаність ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, а отже є безумовним порушенням права на захист.
Враховуючи, що станом на сьогодні закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у вказаній справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Крім цього, як вбачається з матеріалів судової справи, 30.10.2019 за зверненням Шевченківського РВ філії «Центр пробації» в Запорізькій області постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зазначеній вище постанові виправлено описку та зазначено, що відносно ОСОБА_1 застосовано не 200 годин громадських робіт, а 120, про що винесена відповідна постанова.
Беручи до уваги, що постанова про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 06.09.2020 є незаконною та підлягає скасуванню, вказана постанова від 30.10.2019 також підлягає скасуванню.
Прокурор в апеляційній скарзі наводить положення закону, які надають йому право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки судом до ОСОБА_1 було застосовано заходи примусового характеру, пов`язані із обмеженням особистої свободи, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке він мотивує тим, що про прийняте судом рішення Запорізькій місцевій прокуратури № 1 стало відомо 19.06.2020 року за результатом здійснення моніторингу судових рішень у ЄДРСР у порядку здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення та просить врахувати що оскаржуване рішення було прийнято за відсутністю прокурора у судовому засіданні. 
У зв`язку з чим вважає, що строк на оскарження пропущені з поважних причин, а тому відповідно до ст. 289 КУпАП вважає, що його слід поновити.
Просить поновити строк на оскарження постанови суду відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП; постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у адміністративній справі № 336/4914/19 від 06.09.2019 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 200 годин - скасувати; постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у адміністративній справі № 336/4914/19 від 30.10.2019 про виправлення описки та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин - скасувати; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заявлене прокурором клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, оскільки про факт винесення постанови прокуратурі стало відомо лише 19.06.2020 року за результатами здійснення моніторингу судових рішень у ЄДРСР, в самій апеляції ставиться питання про скасування судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а отже про пом`якшення становища особи, тому дані обставини суддя вважає поважними для поновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновки судді, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП є правильними, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Доводи апелянта з приводу того, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, однак, в протоколі не конкретизовано за якою частиною ст. 183-1 КУпАП складено протокол, так як стаття 183-1 КУпАП містить три частини, є не суттєвими, тобто такими що перешкодили чи могли перешкодити ухвалити суду законне та обґрунтоване рішення.

Інші доводи прокурора з приводу порушення права на захист ОСОБА_1  через його необізнаність з приводу складання протоколу та фактівнеобізнаності ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, є обґрунтованим та заслуговують на увагу за наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зазначених вимог закону як посадова особа, що склала протокол, так і суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не дотрималися.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення. У ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, особу яка його скоїла, дані про свідків і потерпілих, свідків їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах.

У пункті 4 Розділу XIV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 04.05.2005 № 273, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 512/5 від 02.04.2012, в більшій мірі деталізовано вимоги, які висуваються при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу.

У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто. Проте матеріали справи не містять не тільки доказів вручення особі повідомлення про виклик до державної виконавчої служби, а навіть доказів його направлення.
Додані до протоколу матеріали не містять також доказів повідомлення боржника про розрахунок заборгованості, як того вимагає ч. 3 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", п. 4 Розділу XVI Інструкції.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст.  268 КУпАП, що не відповідає дійсності, адже протокол складений за відсутності цієї особи.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення поряд з іншими повинний вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Суд першої інстанції, не виконав наведених вище вимог: не повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, не перевірив правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову у справі та закрити провадження.

Згідно з п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Враховуючи, що станом на сьогодні закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у вказаній справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Крім цього, як вбачається з матеріалів судової справи, 30.10.2019 за зверненням Шевченківського РВ філії «Центр пробації» в Запорізькій області постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зазначеній вище постанові виправлено описку та зазначено, що відносно ОСОБА_1 застосовано не 200 годин громадських робіт, а 120, про що винесена відповідна постанова.
Беручи до уваги, що постанова про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 06.09.2019 року є незаконною та підлягає скасуванню, вказана постанова від 30.10.2019 року також підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити заступнику керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дем`янову В.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 . 
Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дем`янова В.В. задовольнити. 
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП скасувати.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП про виправлення описки скасувати.
Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП і на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення. 
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 336/4914/19