Справа № 944/1929/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 33/811/940/20                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., за участі правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 25 червня 2020 року щодо останнього за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 11 квітня 2020 року о 02 год. 50 хв., у м. Новояворівську по вул. Шептицького, 1, Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106» д.р.н. НОМЕР_1 без посвідчення на право керування транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, нестійка хода), та під час керування транспортним засобом перед поворотом праворуч не подав сигнал світловим покажчиком. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, враховуючи вищенаведене ОСОБА_1 порушив п.2.1 «а», п.2.5,п.9.2«б» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.. 
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду є незаконна, необґрунтована та така, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не прийняв до уваги його пояснення. ОСОБА_1 , зазначає, що йому не відомо хто був за кермом даного автомобіля, однак спростувати викладене в протоколі не виявив бажання. На час вчинення адміністративних правопорушень він був неповнолітнім, відтак не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення адміністративного правопорушення 11.04.2020року йому минуло шістнадцять років, а відтак може нести відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується даними що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії БД №083296 від 11.04.2020р., серії БД №377191 від 11.04.2020р., письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та поясненнях самого ОСОБА_1 . Дані докази є належними та допустимими. 
Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи – апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження. 
Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:
   
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  Яворівського районного суду Львівської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
       
Суддя Партика І. В.