ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/18156/13-а                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 вересня 2020 року                                                                                           м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                              Кучми А.Ю., 
суддів                                                  Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія Інтерлогос» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Компанія Інтерлогос» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :
Приватне акціонерне товариство «Компанія Інтерлогос» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0001232207 від 19.07.2013, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) за основним платежем на 515408,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 42244,00 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 відмовлено ПрАТ «Компанія Інтерлогос» у задоволенні позову.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 та ухвалено нову постанову про задоволення позову ПрАТ «Компанія Інтерлогос».
Постановою Верховного Суду від 14.08.2018 скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 залишено в силі.
15.01.2019 позивач подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.
Дана заява обґрунтована тим, що 15.01.2019 йому стало відомо, що на час прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 вже набрали законної сили постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2014 у справі №802/4309/13-а та постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2012 у справі №2а-2348/12/2670, які стосуються контрагентів позивача: ТОВ «ТК «Шот-Нор» і ТОВ «Пластум», і в яких названі суди дійшли висновків про реальність господарських операцій цих товариств.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року відмовлено ПрАТ «Компанія Інтерлогос» у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 у справі №826/18156/13-а. Залишено в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 у справі №826/18156/13-а. Відмовлено Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві у задоволенні клопотання про залишення без розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Компанія Інтерлогос» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 у справі №826/18156/13-а.
Суд першої інстанції виходив з того, що фактично, позивач просить суд переоцінити докази, які були ним оцінені у процесі розгляду даної справи, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за ново виявленими обставинами постанови суду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що фактичною обставиною, яка мала істотне значення для прийняття рішення від 27.02.2014 і яка існувала на момент його прийняття є той факт, що судовими рішеннями, які набрали законної сили щодо контрагентів позивача, було підтверджено факт реальної діяльності цих контрагентів, чим спростовано факт фіктивності їх діяльності, саме в той період коли існували господарські взаємовідносини позивача з контрагентами. Таким чином, встановлені у судових рішеннях фактичні дані щодо контрагентів позивача, спростовують факти, які було покладено в основу постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014, яка була винесена без врахування таких фактів. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 відмовлено ПрАТ «Компанія Інтерлогос» у задоволенні позову.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 та ухвалено нову постанову про задоволення позову ПрАТ «Компанія Інтерлогос».
Постановою Верховного Суду від 14.08.2018 скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2014 залишено в силі.
Підставою відмови у задоволенні позову ПрАТ «Компанія Інтерлогос» у даній справі стало те, що операції між позивачем і контрагентами TOB «ТК «Шот-Нор», TOB «Петрол Маркет», TOB «Пластум» не мали реального характеру, оскільки не підтверджені достатньою кількістю первинних документів, а надані первинні документи не містять всіх відомостей щодо проведених господарських операцій.
Позивач вважає істотними для вирішення справи висновки судів про реальність господарських операцій ТОВ «ТК «Шот-Нор» і ТОВ «Пластум» у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2014 у справі №802/4309/13-а і в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2012 у справі №2а-2348/12/2670.
Статтею 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений вичерпний перелік підстав для провадження за нововиявленими обставинами, зокрема, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.
Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
При цьому «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Тобто нововиявленою обставиною є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином доведені та засвідчені.
Згідно з висновками Верховного Суду України у постанові від 10.07.2017 у справі №760/12617/15-ц та Верховного Суду у постанові від 23.04.2018 у справі №910/15628/16, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Так, зокрема, як зазначено Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270, від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а, від 14.05.2019 у справі №826/14797/15, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.
При цьому, згідно з практикою Верховного Суду, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем судові рішення не містять жодних фактичних обставин, які стосуються фінансового-господарських взаємовідносин між позивачем і TOB «ТК «Шот-Нор», TOB «Петрол Маркет», TOB «Пластум», належних до даної справи, які могли б вважатися нововиявленими. Водночас, висновки судів у зазначених судових рішення про реальність інших господарських операцій ТОВ «ТК «Шот-Нор» і ТОВ «Пластум» відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України не є обов`язковими для суду.
Фактично, позивач просить суд переоцінити докази, які були ним оцінені у процесі розгляду даної справи, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Крім того, колегія суддів наголошує, що у судових рішенням на які звертає увагу позивача досліджувались інші господарські операції контрагентів позивача та не вирішувалось питання фіктивності таких контрагентів.
Європейський суд з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» від 28.11.1999 наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
Згідно з цим принципом жодна  сторона не має права  вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (справа «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).
При цьому, слід зазначити, що інститут нововиявлених обставин - це самостійний вид перевірки законності та обґрунтованості постанов або ухвал, що не відповідають об`єктивній істині, правам і обов`язкам сторін, тобто цей вид перегляду має низку схожих ознак і відмінностей порівняно з апеляційним та касаційним переглядами рішень.
Ця відмінність полягає в підставах перегляду, об`єктах і суб`єктах перегляду, компетенції суду, порядку й наслідках перегляду, процесуальному становищі осіб, які беруть участь у справі.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який надаючи оцінку обставинам у справі не знайшов підстав вважати, що обставини, наведені позивачем в заяві, є нововиявленими в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив правильне судове рішення, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія Інтерлогос» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 11.09.2020.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна