П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        15 липня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 379/1211/19
Номер провадження  22-ц/824/7389/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В., Шахової О. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,
 
вивчивши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Литвина О. В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії,
 
в с т а н о в и в :
 
У  вересні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулось до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у сумі 38 377 грн. 51 коп. нарахованих по акту порушення ПКЕЕН та судового збору у сумі 1 921 грн. 
 
Позовна заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Київобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії та здійснювало діяльність з постачання електричної енергії за регульованими тарифами до 31 грудня 2018 року.
 
Позивач зазначає, що до 31 грудня 2018 року товариство постачало електричну енергію споживачу ОСОБА_1 
 
11 січня 2010 року відповідачем було підписано додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому. 
 
07 вересня 2017 року уповноваженими працівниками ПрАТ «Київобленерго» проводилась перевірка об`єкту відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення вказаної перевірки, позивачем було виявлено факт порушення п. 42, 48 Правил, що проявлялось у вигляді пошкодження приладів обліку (заклинений розрахунковий механізм, диск обертається, але цифри не перекидаються); змінено фазування лічильника, фазний провід заходить у третю клему; ввідний провід  має з`єднання (скрутки) між РУ сходових клітин та ел. лічильником, що суперечить акту збереження складеному раніше та підписано споживачем.
 
Так, на місці вищевказаної події позивачем було складено акт про порушення № К 034739, разом з тим, відповідач відмовилась його підписати та надати будь-які пояснення, про що позивачем було складено акт довільної форми.
 
Позивач зазначає, що лічильник було демонтовано, запаковано в пакет та опломбовано одноразовою пломбою в присутності споживача, проте підписувати акт про передачу на відповідальне збереження, остання відмовилась.  
 
27 вересня 2017 року засідання комісії по розгляду акту про порушення № К 034739 від 07 вересня 2017 року за клопотанням відповідача було відкладено на 29 вересня 2017 рік.
 
29 вересня 2017 року на повторному засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН було підтверджено факт виявленого порушення та прийнято рішення про нарахування суми збитків у відповідності до п. 3.1.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562 із змінами та доповненнями, та оформлено протоколом № 0169, відповідно до якого, вартість не облікованої електричної енергії складає 38 377 грн. 51 коп.
 
Позивач зазначає, що на адресу відповідача ним було направлено повідомлення про оплату за жовтень 2017 року по акту порушення № К 034739, разом з тим, відповідач з викладеним в листі не погодилась та звернулась до суду з позовом, в якому просила протокол № 0169 від 29 вересня 2017 року, визнати недійсним. 
 
Так, Рішенням Таращанського районного суду Київської області у задоволенні вищевказаного позову було відмовлено, що на думку позивача підтверджує той факт того, що розглядаючи акт про порушення № К 034739 від 07 вересня 2017 року комісія Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» прийняла правильне рішення, яке було оформлено протоколом № 0169 від 29 вересня 2017 року, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
 
Згідно розпорядження В. о . голови Таращанського районного суду Київської області Зінкін В. І. від 12 вересня 2019 року вказану справу передано для розгляду до Рокитнянського районного суду Київської області.
 
Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року (а.с. 139-149) у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 18 березня 2020 року ПрАТ «Київобленерго» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просило скасувати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Таращанського районного суду Київської області  від 28 лютого 2019 року встановлено, що 07 вересня 2017 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було здійснено перевірку об`єкту відповідача за  адресою: АДРЕСА_1 під час проведення якої, було виявлено порушення п. 42, п. 48 ПКЕЕН, що проявлялось у вигляді пошкоджень приладів обліку, у зв`язку з чим було складено акт № К 034739 від 07 вересня 2017 року, підписаний представниками постачальника електроенергії та свідком, ОСОБА_1 , яка була присутня під час складання акту, підписувати його відмовилась.
 
27 вересня 2017 року відбулося перше засідання комісії по розгляду вищевказаного акту, яке за проханням ОСОБА_1 було відкладено на 29 вересня 2019 рік.
 
Скаржник зазначає, що 29 вересня 2019 року на засідання комісії відповідач не з`явилась, разом з тим, комісією було підтверджено факт виявленого порушення  та прийнято рішення про нарахування суми збитків у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562 із змінами та доповненнями, що оформлено протоколом № 0169 від 29 вересня 2017 року. Вартість не облікованої електричної енергії складає 38 377 грн. 51 коп.
 
Не погодившись з вищевказаним актом, ОСОБА_1 звернулась до Таращанського районного суду Київської області з позовом до ПрАТ «Київобленерго» в особі Таращанського РП про визнання протоколу № 0169 засідання комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту К034739 недійсним та скасування рішення комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго», оформленого протоколом № 0169 від 29 вересня 2017 року. Разом з тим, рішенням  Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено.
 
Так, під час ухвалення вищевказаного рішення судом також було встановлено, що вищевказаний акт складено правомірно у відповідності до ПКЕЕН. Крім того, судом також встановлено факт наявності пошкоджень самого тіла дошки вагонки, що безпосередньо контактує з розподільчою коробкою, в якій знаходиться скрутка ввідного кабелю.
 
Скаржник зазначає, що під час проведення огляду працівниками товариства були виявлені й інші порушення споживача, а саме, зміну фазування лічильника. Крім того, рішенням  Таращанського районного суду Київської від 28 лютого 2019 року встановлено, що ввідний провід має з`єднання між РУ сходових клітин та електричним лічильником, що суперечить акту збереження складеному раніше та підписаному споживачем, а відтак, вказаний факт не підлягає доказуванню.
 
Таким чином, на думку скаржника, товариство довело факт порушення ПКЕЕН, наявність розкрадання електричної енергії та надано достатньо доказів на підтвердження вини споживача. Разом з тим, суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не взяв до уваги доводи та докази надані позивачем щодо правомірності його дій з приводу складання акту про порушення та проведення нарахувань по ньому.
 
На думку скаржника, судом першої інстанції невірно розцінено докази, щодо скрутки ввідного кабелю, який прокладено прихованим способом, у зв`язку з чим, його неможливо обстежити.
 
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини, викладені в мотивувальній частині рішення Таращанського районного суду, що були встановлені на підставі показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , зокрема, що саме ними 07 вересня 2017 року проводився демонтаж вагонки.
 
Скаржник зазначає, що ОСОБА_1 є власником особового рахунку № НОМЕР_1 та споживачем електричної енергії у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується додатковою угодою до договору від 11 січня 2010 року. Разом з тим, відповідач заперечує факт підписання вищевказаної угоди, проте доказів цьому не надає.
 
Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні  з повідомленням учасників справи.
 
02 червня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від відповідача з відповідним підтвердженням про направлення його позивачу.
 
З вказаного відзиву вбачається, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення Рокитнянським районним судом Київської області було враховано всі обставини справи, досліджено докази та за наслідками розгляду справи було прийнято законне та обґрунтоване рішення. 
 
Відповідач зазначає, що відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між поведінкою та шкодою, вини. Так, відповідач не визнає виявлених фактів порушення в тому числі і факту втручання в роботу електролічильника, а експертиза, яка б могла підтвердити факт втручання, проведена не була.
 
На думку відповідача, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідачем було змінено фазування лічильника. Крім того, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції було встановлено, що будь-яких видимих пошкоджень цілісності корпусу лічильника чи пломб на ньому на час перевірки встановлено не було, що виключало втручання у роботу приладу сторонніх осіб в тому числі й відповідача. Доказів того, що такі дії можна було б вчинити без пошкодження цілісності корпусу лічильника та пломб на ньому, матеріали справи н містять.
 
Відповідач зазначає, що доводи позивача про те, що скрутка була вчинена прихованим способом, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Жоден складений позивачем на місці огляду 07 вересня 2017 року документ не містить відомостей про те, що застосовувались будь-які спеціальні технічні засоби чи здійснювався частковий демонтаж будівельних конструкцій для виявлення місця самовільного підключення (скрутки). Наявні в матеріалах справи фотографії фіксують пошкодження дошки вагонки, що безпосередньо контактує із розподільчою коробкою в якій знаходиться скрутка ввідного кабелю, але не вказує на проведення її демонтажу працівниками позивача 07 вересня 2017 року під час проведення огляду.
 
На думку позивача, судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення було повно та всебічно досліджено рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року, проте, вказане рішення не може вважатися для суду преюдиційним при розгляді даної справи.
 
Враховуючи вищевказане, відповідач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення Рокитнянського районного суду Київської області таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
 
У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Матинченко Н. М. підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просила її задовольнити, з підстав викладених у ній.
 
Представник відповідача - адвокат Чорненька О. І. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника скаржника та заперечення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність  підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем змінено фазування лічильника - фазний провід заходить у третю клему, будь-яких видимих пошкоджень цілісності корпусу лічильника чи пломб на ньому на час перевірки встановлено не було, що виключало втручання у роботу приладу сторонніх осіб  в тому числі відповідача. Доказів того, що це могло бути вчинено без пошкодження цілісності корпусу лічильника та пломб на ньому, матеріали справи не містять.
 
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що згідно договору дарування 4/5 частини квартири,  4/5 частини квартири АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності (а.с. 73-74). 
 
07 вересня 2017 року працівниками ПАТ «Київобленерго» складено акт № 206059 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В згідно якого, демонтований електролічильник пошкоджено, а саме: заклинено розрахунковий механізм (а.с. 17).
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Київенерго» в особі Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» про визнання протоколу № 0169 засідання комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту № К 034739 недійсним та скасування рішення комісії Таращанського РП ПрАТ «Київобленерго» оформленого протоколом № 0169 від 29 вересня 2017 року, відмовлено (а.с. 09-15).
 
07 липня 2017 року працівниками ПАТ «Київобленерго» складено акт пропорушення № К 034739, в якому зафіксовані порушення Правил, а саме: «пошкодження приладів обліку (заклинений розрахунковий механізм, диск обертається, але цифри не перекидаються). Замінено фазування лічильника. Фазний провід заходить у третю клему, ввідний провід має з`єднання (скрутки) між РУ сходових клітин та електролічильником, що суперечить акту збереження, складеному раніше та підписано споживачем». Акт підписано трьома представниками енергопостачальника, та свідком (а.с. 18). Відповідач від підпису акту відмовилася, про що був складений акт відмови від підпису (а.с. 32).
 
Як вбачається з протоколу вилучення від 07 вересня 2017 року, у ОСОБА_1 в її присутності було вилучено СО-2 електричний лічильник індукційний механічний, серійний № 5691391, 1960 року випуску з метою експертного дослідження на предмет втручання у прилад обліку. Згідно протоколу технічний стан лічильника був слідуючий: «лічильний механізм перекошений, лічильник не працює, є ознаки пошкодження пломби Держповірки, покази лічильника 4380». Вилучений об`єкт було упаковано в пакет та захищено від зовнішнього впливу однією пломбою № С38886721 (а.с. 33).
 
Згідно акту № 501570 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 07 вересня 2017 року, складеного в писутності ОСОБА_1 , замість вилученого лічильника працівниками електропостачальника було поставлено новий (а.с. 34).
 
27 вересня 2017 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення у присутності споживача, за результатами якого складено протокол № 0168. У графі «пояснення, пропозиції споживача щодо порушення» протоколу зазначено, що споживач просить перенести засідання комісії на 29 вересня 2017 року для надання часу оформити такий на постачання електроенергії, просить не направляти електролічильник на додаткову експертизу. Також у протоколі зазначено, що від підпису в останньому відповідач відмовилася (а.с. 35).
 
Як вбачається з протоколу № 0169 засідання  комісії по розгляду акту № К 034739, на повторне засідання комісії енергопостачальника ОСОБА_1 не з`явилася. Комісією було встановлено вину відповідача у вчиненні порушень Правил користування електроенергією, визначено величину розрахункового добового споживання згідно п. 48 Правил та п. 3.1.3 Методики за 3 роки (1097днів) з 07 вересня 2014 року по 07 вересня 2017 рік по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Вартість необлікованої електричної енергії склала 38 377 грн. 51 коп. (а.с. 38).
 
04 жовтня 2017 року вищевказаний протокол разом з рахунком величини вартості та з розрахунковими документами для оплати недорахованої електроенергії та збитків надіслано відповідачу на її поштову адресу (а.с. 39-41).
 
Так, правовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією, в даному випадку, регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП 14 березня 2018 року № 312 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 №562.
 
Згідно з п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.
 
Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
 
Відповідно до п. 1.2.7 ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
 
Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.
 
Згідно з п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.
 
Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.
 
Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку.
 
Згідно з п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики.
 
Пунктом 15 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, передбачено, що пошкоджені засоби обліку, а також засоби обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Експертиза засобу обліку, який належить побутовому споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності побутового споживача. За результатами експертизи складається акт.
Пунктом 1.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ 04.05.2006 року N562, передбачено, що ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року N28 (ПКЕЕ), або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року N1357 (ПКЕЕН).
 
Згідно п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ 04.05.2006 року N562, ця Методика застосовується на підставі акту про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів).
 
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
 
Належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення (вимоги ч.2 ст.77 ЦПК України).
 
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що у разі виявлення працівниками енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема, пошкодження засобу обліку електричної енергії чи наявність зірваних або пошкодженими пломб на них, такі засоби обліку електричної енергії підлягають проведенню експертизи. 
 
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт проведення такої експертизи, крім того, акт про порушення № К 034739 від 07 вересня 2017 року, акт технічної перевірки розрахунку засобу обліку електричної енергії № 206059 від 07 вересня 2017 року, протокол вилучення лічильника від 07 вересня 2017 року не містять відомостей про те, що на лічильнику були зірвані пломби чи були наявні інші видимі пошкодження лічильника, а відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
 
Посилання скаржника на те, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року встановлено, що акт № К034739 складено у відповідності до ПКЕЕН, те, що тіло дошки вагонки, що безпосередньо контактує з розподільчою коробкою, в якій знаходиться скрутка ввідного кабелю, має наявні пошкодження, покази свідків про які зазначається у вказаному рішенні, крім того, не взято до уваги обставини, викладені в мотивувальній частині вказаного рішення, не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дослідив зміст Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане рішення не може вважатися преюдиційним при розгляді даної справи. Крім того,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що додані до позовної заяви фотографії фіксують пошкодження дошки вагонки, що безпосередньо контактує із розподільчою коробкою в якій знаходиться скрутка ввідного кабелю, проте доказів того, що вказані пошкодження були спричинені діями відповідача, матеріали справи не містять.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що судом першої інстанції невірно розцінено докази, щодо скрутки ввідного кабелю, який прокладений прихованим способом, оскільки, наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що вказана скрутка була прокладена прихованим шляхом безпосередньо відповідачем.
 
Крім того, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем було пошкоджено засіб обліку електричної енергії, а відтак, посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 являється власником особового рахунку № НОМЕР_1 та споживачем електроенергії згідно додаткової угоди до договору від 11 січня 2010 року проте безпідставно заперечує проти підписання нею вищевказаної угоди, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції. 
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»  - залишити без задоволення.
 
Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року  - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                               О. В. Шахова