ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 603/157/20	Головуючий у 1-й інстанції Іванчук В.М. 	
Провадження № 33/817/257/20 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч. ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.05.2020 року, -
                                               ВСТАНОВИВ:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
       Згідно постанови районного суду, водій ОСОБА_1 05.03.2020 року приблизно о 11 год. 45 хв. на а/д Івано-Франківськ-Бучач-Тернопіль км 51, керував транспортним засобом марки ИЖ 2717, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5(а) ПДР України. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також поновити строк на апеляційне оскарження рішення в зв”язку з тим, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а копію постанови він отримав лише 05 червня 2020 року. 
       Посилається на те, що сформульована у протоколі про адмінправопорушенння його суть та обставини його вчинення не відповідають викладеній фабулі адмінправопорушення викладеній у ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки водія можна притягнути до адмінвідповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп”яніння у встановленому законом порядку, а не лише медичного огляду, про що йдеться у протоколі, та що є лише складовою частиною процедури огляду встановленої ст.266 КУпАП. Крім того зазначає про відсутність у ньому посилання на час вчинення адміністративного правопорушення, та невірне викладення ознак алкогольного сп`яніння водія, оскільки невідомий запах з ротової порожнини не свідчить про те, що водій вживав алкоголь.
       Вважає недотримання судом вимог ст.268 КУпАП щодо повідомлення його про місце та час розгляду справи у суді істотним процесуальним порушеннням та просить у зв”язку з цим скасувати постанову про притягнення до адмінвідповідальності.
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника апелянта ОСОБА_2 , яка підтримала подану скаргу з викладених у ній мотивів, приходжу до наступного висновку.
       Строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню з мотивів, викладених у скарзі.
       Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Зокрема, на підтвердження свого висновку суд навів дані, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №051591 від 05.03.2020 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.03.2020 року, які підтвердили факт відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп”яніння; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 05.03.2020 року, у яких він повідомив про вживання алкогольних напоїв; постанові про накладення на апелянта адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №757015 від 05.03.2020 року, що стало причиною зупинки автомомбіля під керуванням ОСОБА_1 ; відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.
       Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суд згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Перевіряючи доводи апелянта на невідповідність викладеної в протоколі про адміністративне праворушенння фабули встановленої ч.1 ст.130 КУпАП виходжу з того, що вказаною нормою закону встановлено адмінвідповідальність за відмову водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп”яніння, зазначення працівниками поліції в адмінпротколі про відмову водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп”яніння не свідчить про порушення встановленої ст.266 КУпАП процедури огляду. Крім того, суд в оскаржуваній постанові не посилався на відмову водія від проходження саме медичного огляду. 
Твердження апелянта відсутність у протоколі про адміністративне правопорушенння даних щодо його змісту, наведених у ст.256 КУпАП не заслуговує на увагу оскільки у ньому зазначено відомомсті про особу, яка притягується до адмінвідповідальності, суть вчиненого адмінправорушенння, його місце, час, інші обов”язкові дані. Зазначення у адмінпротоколі ознак алкогольного сп”яніння водія фабулою ст.130 КУпАП не передбачено, однак, дані ознаки у відповідності до вимог відомчої Інструкції працівниками поліції зафіксовано та відповідні докази долучено до матеріалів справи.
       Посилання апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв”язку з неповідомленням його про час та місце судового розгляду вважаю такими що не заслуговують на увагу, оскільки судом було вжито всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, у матеріалах справи міститься складена секретарем судового засідання Швець Н.С. телефонограма, згідно якої ОСОБА_1 повідомлено про дату та час судового розгляду справи, враховуючи строк притягнення до відповідальності, суд дійшов вірного висновку про можливість розглянути справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
       З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 26.05.2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя