Постанова
Іменем  України                                
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 712/5007/17 
 
провадження № 61-15391 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,   Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ; 
представник позивача –ОСОБА_2 ;
відповідачі: квартино-експлуатаційний відділ м. Біла Церква Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
представник квартино-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Київської області – Свириденко Віталій Миколайович;
представник ІНФОРМАЦІЯ_2 – Косточка Віталій Сергійович; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року у складі судді                    Пироженка С. А. та постанову апеляційного суду Черкаської області                               від 16 січня 2018 року у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Фетісової Т. Л., 

 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до квартино-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що з 01 серпня 1994 року по 09 грудня                      2010 року він проходив військову службу у Збройних Силах України.                           Починаючи з 30 липня 1998 року він перебував на квартирному обліку зі складом сім`ї дві особи у списках осіб, які мають право на отримання жилих приміщень.
У 2006 році та у 2010 році у нього народилися діти, тому склад сім`ї було збільшено до чотирьох осіб. 07 жовтня 2010 року відповідно до виписки з протоколу № 7 засідання житлової комісії Обухівського районного військового комісаріату Київської області від 07 липня 2010 року його відновлено на квартирній черзі з 30 липня 1998 року та передано його житлову справу до відділу квартино-експлуатаційного відділум. Київ згідно з нормами ЖК УРСР та наказу Міністра оборони України від 06 жовтня                 2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень».
Наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 09 грудня 2010 року № 625 його звільнено у запас за станом здоров`я.
На засіданні житлової комісії Обухівського районного військового комісаріату Київської області від 23 січня 2013 року його знято з квартирного обліку у м. Обухів Київської області у зв`язку зі зміною місця проживання.
01 березня 2013 року після зміни місця проживання він звернувся до Черкаського обласного військового комісаріату з рапортом про зарахування його на квартирний облік у м. Черкаси. Протоколом від 05 березня 2013 року № 410 його постановлено на квартирний облік на одержання житла у                               м. Черкаси в загальну чергу з 28 грудня 1998 року та включено до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житла разом із сім`єю складом 4 особи, як військовослужбовця звільненого в запас за станом здоров`я з 05 березня 2013 року та включено його до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житла разом із сім`єю складом 4 особи, як інваліда 2 групи з 05 березня 2013 року.
На виконання вказаного вище протоколу 13 березня 2013 року його житлову справу направлено до квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси для обліку у житловому відділі та зарахування в списки осіб, які потребують житла. 04 жовтня 2013 року він отримав відповідь, що його справа повернута квартирно-експлуатаційним відділом м. Черкаси до військового комісаріату для повторного розгляду. Листом від 23 жовтня 2013 року квартирно-експлуатаційним відділом м. Черкаси йому було відмовлено у взятті на облік його справи та повідомлено, що рішення про зарахування на облік прийнято з порушенням житлового законодавства та передано на повторний розгляд житлової комісії Черкаського обласного військового комісаріату.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2013 року дії квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси щодо відмови у прийнятті та повторного направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 житлової справи майора запасу ОСОБА_1 для обліку   у житловому відділі та відмови у зарахуванні його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи визнано незаконними. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 передати його облікову справу до квартирно-експлуатаційного відділу                              м. Черкаси для обліку у житловому відділі та зарахуванні його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи. Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Черкаси прийняти його житлову справу для обліку та зарахувати його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи у квартирно-експлуатаційному відділі м. Черкаси.
Проте вказане судове рішення не виконано. 
На засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12 лютого 2016 року прийнято рішення № 452 про зняття його з обліку для поліпшення житлових умов при Черкаському обласному військовому комісаріаті із виключенням із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї чотири особи. Згідно з листом квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Київської області від 18 січня                     2017 року станом на 01 січня 2017 року він не рахується в Узагальнених списках військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які у черзі на поліпшення житлових умов по Черкаському гарнізону. Вважав вказане рішення незаконним, безпідставним та необґрунтованим.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними та скасувати рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене в протоколі                       від 12 лютого 2016 року № 452, яким знято його з обліку для поліпшення житлових умов при Черкаському обласному військовому комісаріаті із виключенням із списків загальної, першочергової та позачергової черг складом сім`ї чотири особи; зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ    м. Біла Церква Київської області поновити його в загальній, першочерговій та позачерговій черзі на отримання житла для обліку та зарахування його у списки осіб, які потребують одержання житла складом чотири особи у квартирно-експлуатаційному відділі м. Біла Церква Київської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року позов  ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , викладене в протоколі від 12 лютого 2016 року № 452, яким знято з обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_3 майора запасу ОСОБА_1 із виключенням зі списків загальної, першочергової та позачергової черг складом сім`ї чотири особи. Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква Київської області поновити в загальній, першочерговій та позачерговій чергах на отримання житла, включити в списки майора запасу ОСОБА_1 для обліку та зарахувати його у списки осіб, які потребують одержання житла складом чотири особи у квартирно-експлуатаційному відділі м. Біла Церква Київської області.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при прийнятті рішення про зняття з обліку ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було зазначено лише про те, що ОСОБА_1 виключено із списків на підставі протоколу від 12 лютого 2016 року № 452 без зазначення конкретної причини виключення, а тому вказані дії житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 є протиправними та порушують права позивача.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, зазначивши, що житловою комісією не наведено жодної з підстав, передбачених законом, для зняття з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов. Даних щодо надання позивачем відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік або поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, немає.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У березні 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.  
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                              від 30 липня 2018 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 712/5007/17 із Соснівського районного суду м. Черкаси.
 
У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві                   Осіяну О. М. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 3.10 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», який втратив чинність  30 листопада 2011 року, чинного на час звільнення позивача з лав Збройних Сил України, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини –    у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Якщо військовослужбовець, який перебуває на обліку, обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку реєстрації, інший населений пункт, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або у відставку за віком подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційного органу необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби.
Майора запасу ОСОБА_1 , звільненого в запас за станом здоров`я, 05 березня 2013 року було безпідставно, з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом Міністра оборони України                     від 30 листопада 2011 року № 737, поставлено на квартирний облік на одержання житла у м. Черкаси, в загальну чергу з 28 грудня 1998 року та в позачергову чергу для одержання житла з 05 березня 2013 року, так як він був звільнений з військової служби не в зв`язку з реформуванням та не за віком, а за станом здоров`я.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 з 01 серпня 1994 року по 09 грудня 2010 року проходив військову службу у Збройних Силах України. 
 
Починаючи з 30 липня 1998 року ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку зі складом сім`ї дві особи у списках осіб, які мають право на отримання жилих приміщень.
 
У 2006 році та у 2010 році у нього народилися діти, унаслідок чого склад сім`ї було збільшено до чотирьох осіб. 
 
07 жовтня 2010 року відповідно до виписки з протоколу № 7 засідання житлової комісії Обухівського районного військового комісаріату Київської області від 07 липня 2010 року ОСОБА_1 відновлено на квартирній черзі з 30 липня 1998 року та передано його житлову справу до відділу квартино-експлуатаційного відділум. Київ згідно з нормами ЖК УРСР та наказу Міністера оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень».
 
Наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 09 грудня 2010 року № 625 ОСОБА_1 звільнено у запас за станом здоров`я.
 
На засіданні житлової комісії Обухівського районного військового комісаріату Київської області від 23 січня 2013 року ОСОБА_1 знято з квартирного обліку у м. Обухів Київської області у зв`язку зі зміною місця проживання.
 
01 березня 2013 року після зміни місця проживання ОСОБА_1   звернувся до Черкаського обласного військового комісаріату з рапортом про зарахування його на квартирний облік у м. Черкаси. 
 
Протоколом від 05 березня 2013 року № 410 ОСОБА_1 постановлено на квартирний облік на одержання житла у м. Черкаси в загальну чергу з 28 грудня 1998 року та включено до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житла разом із сім`єю складом 4 особи, як військовослужбовця звільненого в запас за станом здоров`я з 05 березня 2013 року та включено його до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житла разом із сім`єю складом 4 особи, як інваліда 2 групи з 05 березня 2013 року.
 
На виконання вказаного вище протоколу 13 березня 2013 року житлову справу ОСОБА_1 направлено до квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси для обліку у житловому відділі та зарахування в списки осіб, які потребують житла. 04 жовтня 2013 року він отримав відповідь, що його справа повернута квартирно-експлуатаційним відділом м. Черкаси до військового комісаріату для повторного розгляду. 
 
Листом від 23 жовтня 2013 року квартирно-експлуатаційним відділом                              м. Черкаси ОСОБА_1 було відмовлено у взятті на облік його справи та повідомлено, що рішення про зарахування на облік прийнято з порушенням житлового законодавства та передано на повторний розгляд житлової комісії Черкаського обласного військового комісаріату.
 
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2013 року, що набрала законної сили, дії квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси щодо відмови у прийнятті та повторного направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 житлової справи майора запасу ОСОБА_1 для обліку у житловому відділі та відмови у зарахуванні його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи визнано незаконними. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 передати його облікову справу до квартирно-експлуатаційного відділу м. Черкаси для обліку у житловому відділі та зарахуванні його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи. Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Черкаси прийняти його житлову справу для обліку та зарахувати його у списки осіб, які потребують одержання житла складом сім`ї чотири особи у квартирно-експлуатаційному відділі м. Черкаси.
 
На засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12 лютого 2016 року прийнято рішення № 452 зняти ОСОБА_1 з обліку для поліпшення житлових умов при Черкаському обласному військовому комісаріаті із виключенням із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї чотири особи. 
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові  рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
 
Відповідно до пунктів 1, 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції на час виникнення спірних правовідносин держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування – у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
 
Пунктом 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року № 470, встановлено, що жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
 
Стаття 34 ЖК УРСР встановлює коло осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 40 ЖК  УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;                5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
 
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов проводиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (частина третя статті 40 ЖК УРСР).
 
Згідно з пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;                2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;                                 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;                        5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік; 6) скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; 7) отримання грошової компенсації. 
 
Відповідно до пункту 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду,                      а в разі розформування військової частини – у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
 
Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством (пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня                2006 року № 1081).
 
Судом встановлено, що 12 лютого 2016 року на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято рішення про зняття з обліку для поліпшення житлових умов при ІНФОРМАЦІЯ_3 майора запасу ОСОБА_1 із виключенням із списків загальної, першочергової та позачергової черги складом сім`ї чотири особи відповідно вимог пунктів 2.18, 10.11, 10.15 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі – Інструкція),                пункту 3.10 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України                                    від 30 жовтня 2006 року № 577.
 
Так, відповідно до пункту 10.11. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України                             від 30 листопада 2011 року № 737, житлова комісія військової частини наділена повноваженнями приймати рішення, зокрема, щодо зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
 
Згідно з пунктом 2.18 вищезазначеної Інструкції визначено підстави, з яких знімаються особи з обліку. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.
Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
 
Пункт 10.15 вказаної Інструкції визначає, що організація та здійснення контролю за законністю перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, законністю розподілу жилої площі військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей, за правильністю оформлення облікових справ покладаються на гарнізонні житлові комісії, житлові комісії органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України, а також на комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України.
Командири (начальники) військових частин, які затверджують рішення житлових комісій, зобов`язані в межах компетенції перевіряти законність прийнятих житловою комісією рішень.
Рішення житлових комісій може бути: переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією; оскаржено до суду.
 
Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що із протоколу                         від 12 лютого 2016 року № 452 та відповідно оскаржуваного рішення житлової комісії не вбачається, з якої саме визначеної житловим законодавством та Інструкцією підстави ОСОБА_1 було знято з обліку для поліпшення житлових умов із виключенням із списків осіб, що мають право загального, першочергового та позачергового одержання житлових приміщень.
 
У справі, що переглядається, судами правильно встановлено, щов протоколі від 12 лютого 2016 року № 452 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 в розділі «слухали» вказано, що протоколом від 05 березня 2013 року № 410 житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рапорту ОСОБА_1 від 01 березня 2013 року був безпідставно поставлений на облік для поліпшення житлових умов, без зазначення в чому саме полягає така безпідставність.
 
При цьому судами правильно враховано те, що протокол від 05 березня                 2013 року № 410 був предметом розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до квартино-експлуатаційного відділу                                м. Черкаси Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій державного органу незаконними та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою Соснівського районного суду              м. Черкаси від 25 грудня 2013 року встановлено, що даний протокол є законним, має юридичну силу, законність даного рішення сторонами у справі не оспорюється.
 
Посилання касаційної скарги на положення пункту 3.10 наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», який втратив чинність                             30 листопада 2011 року, чинного на час звільнення позивача з лав Збройних Сил України, безпідставні, оскільки зміна місця проживання позивача відбулася у 2013 році, коли набув чинності наказ Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 773 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
 
За таких обставин, оскільки житловою комісією не наведено жодної з умов, передбачених законом, для зняття з обліку осіб потребуючих поліпшення житлових умов підстави для скасування судових рішень відсутні.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            
Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                    В. В. Шипович