Постанова
Іменем України
 
22 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 677/1743/18
провадження № 61-21134св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство Тракт» 
відповідачі: товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля»,  ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство Тракт» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року у складі судді Вознюка Р. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Спірідонової Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство Тракт» (далі - ТОВ «ФГ Тракт») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» (далі - ТОВ «Житниця Поділля») про визнання договору оренди недійсним.
Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2008 року між         фермерським господарством «Тракт» (далі - ФГ «Тракт»), правонаступником якого є ТОВ «ФГ Тракт», і ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого остання передала в оренду товариства у платне користування земельну ділянку площею 1,7738 га, яка знаходиться на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, строком на 10 років, тобто до 14 березня 2018 року.             У пункті 8 вказаного договору сторонами погоджено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його дії на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Протягом строку дії даного договору товариство використовувало земельну ділянку у своїй господарській діяльності виключно на умовах, передбачених в договорі та відповідно до чинного законодавства України, а також вчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату по договору. 
З метою реалізації права на поновлення договору оренди на новий строк,            09 лютого 2016 року орендодавцю було направлено повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, а також було додано проект додаткової угоди. Однак ОСОБА_1 цю пропозицію відхилила, пояснивши, що по закінченню терміну дії договору оренди землі має на меті самостійно обробляти земельну ділянку, тому між ними були припинені договірні відносини. 
Однак, у липні 2018 року ТОВ «ФГ Тракт» стало відомо, що ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 15 березня 2018 року передала вищезазначену земельну ділянку в оренду ТОВ «Житниця Поділля». 
ТОВ «ФГ Тракт» вказувало, що у зв`язку з тим, що своїми діями ОСОБА_1 порушила переважне право товариства на продовження дії первісного договору оренди на земельну ділянку, договір оренди землі від 15 березня 2018 року підлягає визнанню недійсним.
На підставі вказаного ТОВ «ФГ Тракт» просило суд визнати недійсним  договір оренди землі від 15 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Житниця Поділля», право оренди за яким зареєстровано 15 березня 2018 року за номером 25332598 щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 6822787200:04:009:0126 та визнати поновленим договір                 оренди землі, укладений між ФГ «Тракт», правонаступником якого є                          ТОВ «ФГ Тракт», і ОСОБА_1 , що зареєстрований у Красилівському відділенні Центру Державного земельного кадастру 14 березня 2008 року за № 40875600021 в частині оренди земельної ділянки за кадастровим номером: 6822787200:04:009:0126 на той самий строк і на тих же умовах.

Короткий зміст судових рішень 
 
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ТОВ «ФГ Тракт» відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ФГ Тракт», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що орендодавець не погодилась на укладення додаткової угоди на запропонованих позивачем умовах, тобто не було досягнуто домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, у зв`язку з чим у орендаря відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк та відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного з іншим орендарем, оскільки право позивача на переважне поновлення договору оренди, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, не порушено.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
У касаційній скарзі ТОВ «ФГ Тракт», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді касаційного цивільного суду              від 13 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У січні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки не врахував, що ОСОБА_1 , розглянувши письмове повідомлення ТОВ «ФГ Тракт» про бажання останнього скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та повідомивши про намір здійснення самостійного обробітку земельної ділянки, фактично ввела належного орендаря, тобто позивача, в оману, маючи на меті укласти договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем. Разом з тим, ТОВ «ФГ Тракт» дотрималося вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо строку повідомлення орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, однак суди не дослідили зміст і дійсність заперечення орендодавця проти такого поновлення договору оренди землі з попереднім орендарем.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У лютому 2020 року ТОВ «Житниця Поділля» подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,7738 га, що розташована на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6822787200:04:009:0126.
 
03 березня 2008 року між ФГ «Тракт», правонаступником якого є ТОВ «ФГ Тракт», і ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,7738 га, що розташована на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6822787200:04:009:0126. Згідно з пунктом 8 договору оренди строк його дії становив 10 років.
 
09 лютого 2018 року ТОВ «ФГ Тракт» було направлено ОСОБА_1 письмове повідомлення про намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк і продовжити дію договору оренди землі. Разом з повідомленням товариством було направлено додаткову угоду про внесення змін і доповнень до договору оренди землі.
ОСОБА_1 , отримавши вказане повідомлення, 20 лютого 2018 року направила лист-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі, у зв`язку з метою здійснювати обробіток землі самостійно.
 
Відповідно до витягу із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка, кадастровий номер: 6822787200:04:009:0126, що розташована на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області з 15 березня 2018 року перебуває в оренді у ТОВ «Житниця Поділля» на підставі відповідного договору оренди землі.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року         № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального              кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень                  Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін                       до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ТОВ «ФГ Тракт» здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції        Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ТОВ «ФГ Тракт» підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.
 
За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
 
Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
 
Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
 
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
 
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та        визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
 
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
 
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. 
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. 
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
 
Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі»передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
 
Відповідно до правового висновку, висловленого Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18, переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
 
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У справі, що переглядається, судом установлено, що позивач до закінчення строку дії цього договору оренди земельної ділянки, з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору оренди, направив орендодавцю ОСОБА_1 лист-повідомлення з пропозицією поновити договір оренди з проектом додаткової угоди від 10 лютого 2018 року. Разом з тим, 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 направила позивачу заяву про те, що по закінченню терміну дії договору оренди його поновлювати відмовляється, оскільки має намір обробляти земельну ділянку одноосібно.
 
Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 , як орендодавець, не погодилась на укладення додаткової угоди на запропонованих позивачем умовах, тобто не було досягнуто домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі та визнання недійсним оспорюваного правочину, оскільки право позивача на переважне поновлення договору оренди, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, не порушено.
                                                                                                     
При цьому укладення власником земельної ділянки договору оренди цієї ділянки з іншою особою не призвело до порушення права ТОВ «ФГ Тракт», оскільки оспорюваний договір було укладено після закінчення строку дії попереднього договору оренди, тобто, за відсутності договірних відносин між ТОВ «ФГ Тракт» і ОСОБА_1 . 
 
Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних і обґрунтованих судових рішень, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував. 
 
У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 396, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство Тракт» залишити без задоволення.
 
Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 жовтня      2019 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян