ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  917/1339/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Зуєва В. А., Пількова К. М.,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 (суддя Киричук О. А.) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 (головуючий - Радіонова О. О., судді Білецька А. М., Чернота Л. Ф.) у справі 
за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
до Публічного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо", 
за участю заінтересованої особи: приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, 
про стягнення 563239514,92 грн.
Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", Банк, Первісний кредитор, Стягувач) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Уповноважена особа) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо" (далі - ПАТ "Кременчукм`ясо", Позичальник) про стягнення з відповідача 563239514,92 грн заборгованості за договором про мультивалютну кредитну лінію від 25.12.2008 № 1281м-08 (далі - кредитний договір № 1281м-08),      з яких: 359261977,69 грн простроченої заборгованості за кредитом, 134056913,20 грн простроченої заборгованості по відсоткам за кредитом, 69920624,03 грн пені. 
2. Позовна заява обґрунтовується неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за кредитним договором № 1281м-08.
Короткий зміст і підстави заяви про заміну сторони виконавчого провадження
3. 23.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", Товариство, заявник, Новий кредитор) звернулося до Господарського суду Полтавської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 917/1339/16, а саме Стягувача його правонаступником. 
4. Заява аргументована тим, що за результатами торгів, оформлених протоколом електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b, до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" перейшло право вимоги за кредитним договором № 1281м-08, у тому числі право вимоги про стягнення заборгованості, яка була предметом розгляду у цій справі, зокрема за судовим рішенням, яке набрало законної сили, і на виконання якого Господарським судом Полтавської області видано наказ від 24.10.2017. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
5. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.09.2016 (суддя Киричук О. А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 (головуючий - Терещенко О. І., судді Сіверін В. І., Слободін М. М.), позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Кременчукм`ясо" на користь позивача 359261977,69 грн заборгованості за кредитом, 134056913,20 грн заборгованості по відсотках за кредитом, 55430344,5 грн пені      за      прострочення      сплати заборгованості за кредитом,      10622099,61 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за кредитом. В      іншій частині позову відмовлено.
6. Рішення і постанова мотивовані обґрунтованістю позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості Позичальника за кредитом, відсотками за кредитом і пені, нарахованої за прострочення сплати заборгованості за кредитом, а також частковою обґрунтованістю позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках, нарахованої Банком без дотримання положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
7. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.01.2020, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020, замінено стягувача - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2016 у справі № 917/1339/16 на його правонаступника - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" у частині стягнення 359261977,69 грн заборгованості за кредитом, 134056913,20 грн заборгованості за відсотками, 55430344,5 грн пені за прострочення сплати заборгованості за кредитом, 10622099,61 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками. У решті вимог заяви (у частині заміни стягувача у виконавчому провадженні зі стягнення 205280,45 грн судового збору) відмовлено.
8. Зазначені ухвала і постанова мотивовані посиланням на положення статей 204, 512, 513, 514, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статей 52, 269, 334 ГПК України, з урахуванням яких суди дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 917/1339/16, а саме Стягувача його правонаступником з огляду на те, що: 1) на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21.01.2020 (далі - договір відступлення від 21.01.2020), укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста",  до Товариства перейшли права вимоги саме за кредитними договорами, договорами поруки, іпотеки та застави, в тому числі кредитним договором № 1281м-08, позичальником за яким є ПАТ "Кременчукм`ясо", тоді як право вимоги на судовий збір у цій справі не відступалося і судовий збір у сумі розмірі 205280,45      грн, який сплачувався Банком, а не Новим кредитором, не був предметом договору відступлення від 21.01.2020, тобто сума судового збору є різновидом судових витрат, що не входить до ціни позову та не є частиною позовних вимог (наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 910/386/17 та від 16.04.2019 у справі № 910/377/17); 2) матеріали справи містять платіжні доручення на підтвердження здійснення повної оплати за договором відступлення від 21.01.2020, тобто свідчать про належне виконання заявником своїх зобов`язань за цим договором; 3) у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання недійсним договору відступлення від 21.01.2020 та заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору на час ухвалення оскаржуваної ухвали, натомість встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, не входить у межі дослідження під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження на стадії виконання судового рішення, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9. Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, Уповноважена особа звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви Товариства про заміну сторони, зокрема, стягувача у справі № 917/1339/16 та сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2016 у цій справі.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
10. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме положень статей 203, 215 ЦК України, пункту 2 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №   388, статті 310 ГПК України, наголошуючи, що: 1) з огляду на встановлені істотні порушення вимог Регламенту ЕТС та Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідується, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 № 388, результати торгів з продажу лоту № GL18N212456, що зазначені в протоколі електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b, було скасовано рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.01.2020 № 184, апеляційний суд у порушення норм процесуального закону не дослідив зібрані у справі докази та не надав оцінку скасуванню результату торгів; 2) оформлені протоколом електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b результати торгів, проведених з порушенням вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", підлягають визнанню судом недійсними, а наслідком визнання результатів торгів, яким фактично є укладений договір, недійсним є повернення сторін договору до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин, тому Банк має право вимагати повернення переданого за спірним правочином. Таким чином, наразі між позивачем та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" існує спір щодо дійсності укладеного договору відступлення від 21.01.2020; 3) у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича (далі - приватний виконавець Скрипник В. Л.) не було законних підстав передавати Товариству цілісний майновий комплекс ПАТ "Кременчукм`ясо", розташований по пров. Героїв Бреста, 48 у м. Кременчук, а також оформлювати акт про реалізацію предмета іпотеки у порядку, передбаченому статтею 49 Закону України "Про іпотеку", на підставі торгів, що не відбулися 24.12.2019.
Узагальнені доводи інших учасників справи
11. ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" у поданому відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.
Розгляд справи Верховним Судом 
12. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2020 (Чумак Ю. Я. - головуючий, судді Дроботова Т. Б., Пільков К. М.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 у справі № 917/1339/16 та визначено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Дроботової Т. Б. у справі №   917/1339/16 визначено колегію суддів у складі: Чумак Ю. Я. - головуючий, судді Зуєв В. А., Пільков К. М.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13. 24.10.2017 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 29.09.2016 у справі № 917/1339/16, що набрало законної сили 03.10.2017, видано наказ, який передано на виконання до приватного виконавця Скрипника В. Л.
15.07.2019 приватний виконавець Скрипник В. Л. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 59552631, в якій зазначено про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у порядку статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
14. 22.11.2019 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб проведено електронні торги (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-10-09-000083-b) з реалізації лоту № GL18N212456, до складу якого було включено зокрема активи ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" по праву вимоги за кредитними договорами, укладеними із суб`єктами господарювання (кредитні договори № 1312м-10, № 121 Ом-01-07, № 1300-09, № 663м-01-07, № 1261-08, № 1281м-08). 
За кредитним договором № 1281м-08 Банк був позивачем у цій справі. 
Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, оформлених протоколом від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b, переможцем стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".
15. 17.01.2020 Товариство здійснило оплату за придбані згідно з протоколом від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b (лот № GL18N212456) активи, що підтверджується платіжними дорученнями від 17.01.2020: № 841 на суму 132368344,53 грн, № 840 на суму 514701,95 грн, № 838 на суму 17562823,93 грн, № 839 на суму 55161,59 грн, що загалом становить 150501032 грн.
16. 21.01.2020 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами пунктів 1, 2 якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців, зазначених у Додатках № 1, № 2 до цього договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатках № 1, № 2 до цього договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. За цим договором Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобовязань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців, зазначених у Додатках № 1, № 2 до цього договору, у порядку, визначеному Основними договорами, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про заставу", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ЦК України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у Банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов Основних договорів, за рахунок майна, вказаного у договорах іпотеки/застави та додатках до цих договорів, зазначених у Додатках № 1, № 2 до цього договору тощо. Розмір заборгованості за Основними договорами, Права вимоги за якими переходять до Нового кредитора, вказані у Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. Крім того, Права вимоги за Основними договорами переходять до Нового кредитора незалежно від того, чи відбувалося стягнення за цими Основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, Новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувача у виконавчому провадженні.
17. У пункті 4 договору відступлення від 21.01.2020 сторони погодилися, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 132368344,53 грн (сто тридцять два мільйони триста шістдесят вісім тисяч триста сорок чотири) гривні 53 коп., надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.
Згідно з пунктом 14 договору відступлення від 21.01.2020 цей договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення. Сторони домовилися, що усі витрати, пов`язані із укладенням і посвідченням цього договору, а також внесенням змін до державних реєстрів, покладаються на Нового кредитора.
З наданої копії Додатку № 1 до договору відступлення від 21.01.2020 вбачається, що пунктом 3 цього Додатку передбачено перехід права вимоги до боржника, який є відповідачем у цій справі, за кредитним договором № 1281м-08.
Позиція Верховного Суду 
18. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
19. Відповідно до статті 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні, є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
20. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
21. Частиною 1 статті 334 ГПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником.
22. Питання заміни сторони її правонаступником вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 52 ГПК України.
23.  Так, відповідно до частини 1 статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
24. Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
25. Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу стягувача.
26. Суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду врахував положення статті 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 і від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц).
27. Касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним, за відсутності визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у пункті 10.25 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16).
28. Ураховуючи відсутність у матеріалах справи доказів визнання недійсним договору відступлення від 21.01.2020 та відсутність заперечень учасниками справи факту правомірності укладення цього договору на час ухвалення оскаржуваної ухвали, а також зважаючи на обставини підтвердження наявними у справі платіжними дорученнями факту повної оплати Товариством коштів за договором відступлення від 21.01.2020, які свідчать про належне виконання заявником своїх зобов`язань за цим договором, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі № 917/1339/16 його правонаступником (у частині заборгованості за кредитним договором № 1281м-08).
Адже, відмовляючи у задоволенні решти вимог заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (у частині заміни стягувача у виконавчому провадженні зі стягнення 205280,45 грн судового збору), місцевий господарський обґрунтовано виходив з того, що право вимоги на судовий збір у цій справі не відступалося і судовий збір у сумі розмірі 205280,45      грн, який сплачувався Банком, а не Новим кредитором, не був предметом договору відступлення від 21.01.2020, тобто сума судового збору є різновидом судових витрат, що не входить до ціни позову та не є частиною позовних вимог (наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 910/386/17 та від 16.04.2019 у справі № 910/377/17).
29. Скаржник стверджує, що з огляду на встановлені істотні порушення вимог Регламенту ЕТС та Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідується, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 № 388, результати торгів з продажу лоту № GL18N212456, що зазначені в протоколі електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b, було скасовано рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.01.2020 № 184, апеляційний суд у порушення норм процесуального закону (статті 310 ГПК України) не дослідив зібрані у справі докази та не надав оцінку скасуванню результату торгів. 
Верховний Суд відхиляє ці твердження скаржника як такі, що зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України. Крім того відповідні заперечення та докази викладалися в апеляційній скарзі та оцінювалися апеляційним судом під час перегляду ухвали суду першої інстанції.
30. Згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України (в редакції, чинній з 08.02.2020) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів зауважує, що Уповноважена особа, не наводячи в касаційній скарзі жодних обґрунтованих аргументів на спростування правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій, не зазначає жодної норми процесуального права, порушеної судами на стадії виконання судового рішення, а наявні посилання скаржника на положення статей 203, 215 ЦК України в обґрунтування необхідності визнання недійсними результатів торгів з продажу лоту № GL18N212456, оформлених протоколом електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b, взагалі суперечать фактичним обставинам справи та не мають істотного значення для правильного вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки наразі зазначені результати торгів скасовано рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.01.2020 № 184, чого не заперечує сам скаржник.
31. Що стосується доводів скаржника про допущені окремим учасником торгів (не заявником) порушення процедури торгів, передбачені пунктом 2 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №   388, то касаційна інстанція вважає, що, по-перше, такі порушення вже стали підставою для скасування оформлених протоколом електронного аукціону від 20.12.2019 № UA-EA-2019-10-09-000083-b результатів торгів згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.01.2020 № 184.
По-друге, зазначені обставини мають оцінюватися судом під час вирішення спору про недійсність договору відступлення від 21.01.2020, укладеного за результатами цих торгів, а не на стадії виконання судового рішення у цій справі. 
32. Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у разі встановлення за результатами вирішення іншого спору недійсності договору відступлення від 21.01.2020 заінтересована сторона не позбавлена права ініціювати перегляд оскаржуваних ухвали і постанови в цій справі за нововиявленими обставинами, а зміст поданої касаційної скарги свідчить про те, що Банк таким правом вже скористався.
33. Касаційна інстанція не бере до уваги аргументи скаржника про відсутність у приватного виконавця Скрипника В. Л. законних підстав передавати Товариству цілісний майновий комплекс ПАТ "Кременчукм`ясо", розташований по пров. Героїв Бреста, 48 у м. Кременчук, а також оформлювати акт про реалізацію предмета іпотеки у порядку, передбаченому статтею 49 Закону України "Про іпотеку", на підставі торгів, що не відбулися 24.12.2019, оскільки зазначені аргументи свідчать виключно про оскарження позивачем дій приватного виконавця, що виходить за рамки розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, але відповідне право може реалізовано скаржником у порядку, визначеному розділом VІ (Судовий контроль за виконанням судових рішень) ГПК України.
З наведених раніше мотивів Верховний Суд погоджується з доводами ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", викладеними у відзиві на касаційну скаргу.
34. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі № 917/1339/16 його правонаступником, що виключає скасування оскаржуваних ухвали і постанови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
35. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
36. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
37. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені позивачем у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних ухвали і постанови немає.
Розподіл судових витрат
38. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 у справі № 917/1339/16 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                      Зуєв В. А.

                                                                                                                   К. М. Пільков