ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5620/16-п  Номер провадження 33/814/10/20	Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В.  Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А. 
з секретарем судового засідання Гринь А.В.
за участі захисника Репала Д.О.
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Полтави та жителя, АДРЕСА_1 
на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19.10.2016 року, 
в с т а н о в и л а :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено від адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20.11.2016 року близько 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO»  д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Полтава по вул. Половка, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який зупинився попереду. Від зіткнення автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з.  НОМЕР_2 , покотився вперед та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка проходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу. 
Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пішохід отримав тілесні ушкодження. Своїми діями гр. ОСОБА_1   порушив п. 12.1, 13.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19.10.2016 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він рухався прямолінійно після перехрестя, напрямок руху не змінював, маневри не вчиняв, швидкість руху була не більше 60 км/год, що станом на 2015 рік було дозволено для руху в місті. Натомість, водій         ОСОБА_2 раптово здійснив маневр перестроювання зі своєї смуги руху на смугу руху водія ОСОБА_1 та несподівано загальмував, чим позбавив ОСОБА_1 можливості уникнути зіткнення. Вважає, що саме водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, що підтверджується відеозаписом з відео реєстратора, який був встановлений на його автомобілі.
Постановою судді Полтавського апеляційного суду від 22.03.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 19.10.2016 року.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з такого.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Так, від всебічності і об`єктивності з`ясування усіх обставин у справі залежить прийняття правильного рішення уповноваженим на те органом. При розгляді справи необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна ця особа в його вчинені. Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому. З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку. 
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП України, передбачена  відповідальність  за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно приписів  п.12.1. Правил дорожнього руху України, порушення  якого інкримінувалось ОСОБА_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Крім того, ОСОБА_1 інкримінувалося порушення вимог п.13.1 ПДР України, згідно яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Проте, у судовому засіданні  дослідженими доказами  не було доведено порушення  ОСОБА_1 приписів п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася указана вище  дорожньо-транспортна пригода.
Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015170020002016 від 20.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України постановою від 22.03.2016 року закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. Зі змісту вище зазначеної постанови вбачається, що підставою для такого процесуального рішення стали висновки судово-медичної експертизи № 409 від 18.03.2016 року, згідно яких ОСОБА_3 внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
07.07.2016 року з Полтавського відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції до УПП в Полтава ДПП направлена копія матеріалів кримінального провадження № 12015170020002016 для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
06.10.2016 року щодо ОСОБА_1 складений протокол № 9290 серія АП2 № 115338 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, який 10.10.2016 року надійшов до Київського районного суду м. Полтави.
Постановою судді від 19.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено від адміністративного стягнення на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що суддя поклав в основу свого рішення протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , постанову про закриття кримінального провадження від 22.03.2016 року та «інші матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності».
При цьому суддя не переконався в тому, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не перевірив причини їх неявки в судове засідання та формально розглянув справу у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Крім цього, суддя безпосередньо не заслухав пояснення цієї особи та не дослідив докази, якими ОСОБА_1 обґрунтовував письмові пояснення органу досудового розслідування щодо своєї невинуватості в ДТП, зокрема, записи з відео реєстратора.
З огляду на вище викладене, доводи апелянта щодо передчасності висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні є слушними.
Хоча ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 будучи неодноразово належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явились, вони обидва під час апеляційного перегляду приймали участь в додатковому огляді місця події.
З огляду на те, що інтереси ОСОБА_1 в апеляційному суді представляє захисник, а ОСОБА_5 М.М ОСОБА_6 будучи достеменно обізнаний про те, що апеляційним судом переглядається постанова суду в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не цікавиться перебігом цієї справи – суддя апеляційного суду дійшла висновку щодо можливості розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Проведеною під час апеляційного перегляду судовою авто технічною експертизою № 1628 від 15.05.2020 року встановлено, що водій ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці не порушував вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, як це помилково зазначено в постанові Київського районного суду м. Полтави від 19.10.2019 року.
Під час проведення (на вимогу експерта) 17.10.2019 року додаткового огляду місця події шляхом перегляду відеозапису моменту ДТП долученого до матеріалів справи, а також під час виїзду на місце події було встановлено час руху автомобіля «Skoda Octavia» з моменту початку ним зміщення ліворуч до моменту зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Део»; встановлено величину куту ухилу (спуску) проїзної частини вул. Половка у м. Полтава у напрямку руху автомобілів, учасників ДТП, а також встановлено відстань від передньої габаритної частини автомобіля «Skoda Octavia» відносно ближньої межі розмітки, що позначає пішохідний перехід, в момент його зупинки для надання переваги пішоходу ОСОБА_3 ..
Зі змісту дослідницької частини вище зазначеної експертизи вбачається, що автомобіль «Skoda Octavia» маневрував в бік смуги руху автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» з одночасним застосуванням гальмування, що привело до зміни дорожньої ситуації, чим змусив водія ОСОБА_1 вживати заходи по зменшенню швидкості руху аж до зупинки, створивши при цьому останньому небезпеку для руху. Тобто небезпека для руху водію автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_1 виникла в момент вмикання «стоп-сигналів» на автомобілі «Skoda Octavia», тобто в момент початку гальмування. У вказаний момент часу задня вісь останнього знаходиться на рівні дорожнього знаку «Пішохідний перехід». Згідно схеми до протоколу огляду місця події по напрямку руху автомобілів «ЗАЗ DAEWOO» та «Skoda Octavia» встановлено дорожній знак 5.35.2 «Пішохідний перехід». Передня габаритна частина автомобіля «Skoda Octavia» відносно ближньої межі дорожньої розмітки «Пішохідний перехід» в момент його зупинки для надання переваги пішоходу ОСОБА_3 склала 0,3 м. В такому разі задня частина автомобіля «Skoda Octavia» в момент вмикання сигналів «стоп» знаходилася на відстані порядку 22.1 м до ближньої межі дорожньої розмітки «Пішохідний перехід» (21.2 + 1.08 = 22.08 ~22.1, де 1.8 -величина заднього звісу), а місце зіткнення з врахуванням його габаритної довжини – на відстані порядку 4.9 м від вказаної розмітки (4.56 + 0.3 = 4.86 ~ 4.9). в такому разі задня габаритна частина автомобіля «Skoda Octavia» з моменту вмикання «стоп-сигналів» і до моменту зіткнення перемістилась на відстань порядку 17.2 м (22.1 - 4.9 = 17.2 м.).
Далі, провівши відповідні розрахунки, проаналізувавши письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.12.2015 та врахувавши дані запису відео реєстратора , експерт дійшов висновку, що в умовах місця пригоди, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» шляхом застосування екстреного гальмування, оскільки величина віддалення, на якому знаходився автомобіль «ЗАЗ DAEWOO» від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_1 менша за величину зупиночного шляху, а це означає, що в умовах місця пригоди, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» шляхом застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
Отже, згідно Висновків судової авто технічної експертизи № 1628 від 15.05.2020 року:
1.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України;
2.Технічна можливість уникнути пригоди (зіткнення з автомобілем ) «ЗАЗ DAEWOO» та наїзду на пішохода) з боку водія автомобіля «Skoda Octavia» ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру;
3.В діях водія «Skoda Octavia» ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП;
4.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України;
5.За умов, вказаних в дослідницькій частині експертизи, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» шляхом застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України;
6.За умова, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи, з технічної точки зору в діях водія автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_1 відсутні невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Отже, доводи апелянта ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є слушними. 
З огляду на вище викладене вважаю, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19.10.2016 року та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А. Гонтар