Справа № 369/5566/19
                                                                               Провадження №1-кп/991/142/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

"28" липня 2020 р.                                м. Київ 
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретар судового засідання: ОСОБА_4 
за участю:
прокурора ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2017 року за №42017000000001985, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в 
м. Києві, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Позиції учасників кримінального провадження
14 липня 2020 року до канцелярії Вищого антикорупційного суду захисником обвинуваченої ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів – інформації операторів мобільного зв`язку (№14105/20-Вх від 14.07.2020 р.)
Оператори мобільного зв`язку, у розпорядженні яких, за твердженням сторони захисту, перебуває інформація, до якої сторона захисту просить надати тимчасовий доступ, належним чином повідомленні про засідання, однак їх представники в засідання не з`явились. 
У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_6 підтримав своє клопотання. 
Вказане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів – інформації операторів мобільного зв`язку мотивоване наступними доводами. 
Заявником у кримінальному провадженні №42017000000001985 від 20.06.2017 р. є ОСОБА_9 , а оперативний супровід на стадії досудового розслідування у вказаному провадженні здійснював оперативний співробітник ГУ СБУ у м. Києві та Київській області – ОСОБА_10 . 
За твердженнями сторони захисту, вказані особи неодноразово співпрацювали у інших кримінальних провадженнях, зокрема ОСОБА_9 був заявником у кримінальному провадженні ЄРДР №42017000000002930 від 15.09.2017 р. відносно голови Баришівського районного суду Київської області, ОСОБА_11 , а оперативний супровід на стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадженні здійснював ОСОБА_10 . 
На думку захисника ОСОБА_9 використовував наступні номери операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а ОСОБА_10 – номери операторів мобільного зв`язку НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
Стороною захисту на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/33232/18 від 21.12.2018 про тимчасовий доступ до речей і документів ПрАТ «Київстар» було отримано відомості про трафік за номером стільникового зв`язку НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом допиту його як свідка у кримінальному провадженні. 
Аналіз трафіку та місцезнаходження ОСОБА_9 в момент здійснення з`єднання за вказаним номером стільникового зв`язку, показав, що в період з 01.05.2017 до 20.06.2017 (час внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР) базова станція ПрАТ «Київстар» №47611, розташована на території ГУ СБУ в місті Київі та Київській області, зафіксувала 90 з`єднань за номером стільникового зв`язку ОСОБА_9 в різні періоди часу, а базова станція ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_8 , розташована на території ГУ СБУ в місті Київі та Київській області, 10 разів фіксувала з`єднання за номером стільникового зв`язку ОСОБА_9 в різні періоди часу. 
Вказані обставини, на думку сторони захисту, свідчать про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діяли узгоджено та створювали штучні умови для знайомства ОСОБА_9 з заступником керівника апарату Подільського районного суду м. Києва – ОСОБА_7 .
Окрім зазначеного вище, сторона захисту наполягає на тому, що поняті, які приймали участь у оглядах (ідентифікації) грошових коштів: 14.07.2017 р., - поняті ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; 28.07.2017, - поняті ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; 28.07.2017 р. – поняті ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; 19.04.2018 р. – поняті ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; 25.04.2018 – поняті ОСОБА_20 , ОСОБА_21 є особами, які на постійній основі співпрацюють із правоохоронними органами та/або зацікавлені в результатах кримінального провадження, що заборонено ч. 7 ст. 223 КПК України. 
Вказані у протоколах огляду грошових коштів поняті використовували номери операторів мобільного зв`язку, що їм належать, а відомості про ці номери, якими користувались поняті, отримані з протоколів огляду грошових коштів та з відомостей, зазначених детективом НАБУ ОСОБА_22 в описі матеріалів кримінального провадження. 
На думку сторони захисту, інформація щодо з`єднань абонентів стільникового зв`язку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з понятими у період до та після ідентифікації грошових коштів, яка перебуває у володінні мобільних операторів, як сама по собі, так і у сукупності із іншими матеріалами кримінального провадження, має суттєве значення для встановлення усіх обставин у кримінальному провадженні. Вказана інформація, на думку захисника ОСОБА_6 може підтвердити факт позапроцесуального спілкування ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з понятими та координування їхніх явок для проставляння підписів у протоколах. 
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 клопотання захисника ОСОБА_6 підтримали у повному обсязі і просили задовольнити. Додатково обвинувачена 
ОСОБА_8 зазначила, що вона підтверджує відомості щодо номерів операторів мобільного зв`язку, яким користувався ОСОБА_23 , оскільки під час проведення обшуку в Подільському районному суді м. Києва вказані номери були особисто повідомлені ОСОБА_23 обвинуваченій. Окрім того, обвинувачена ОСОБА_8 зазначила, що наявні певні розбіжності щодо ідентифікації коштів у кримінальному провадженні, зокрема не зрозуміле їх походження, матеріали провадження не містять будь яких касових документів про видачу коштів у присутності понятих. 
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що на його думку, вказане клопотання є передчасним, адже воно обґрунтоване необхідністю перевірки показань свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, а тому стороною захисту не доведено, що запитувану інформацію не можна отримати іншим шляхом. Також, прокурор ОСОБА_5 зазначив, що клопотання сторони захисту про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів не відповідає змісту ст. 160 КПК України оскільки у ньому не викладений короткий виклад обставин кримінального правопорушення та не мотивовано неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Додатково, прокурор ОСОБА_5 зауважив, що обставини в частині понятих, які приймали участь у ідентифікації грошових коштів у кримінальному провадженні, не підтверджені належними доказами. 
2. Оцінки та мотиви суду
2.1. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши зміст клопотання захисника ОСОБА_6  (№14105/20-Вх від 14.07.2020 р.)  та додатки до нього, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Як вбачається зі змісту клопотання захисника ОСОБА_6 у своєму клопотанні він просить надати тимчасовий доступ до інформації, що перебуває у володінні вказаних операторів мобільного зв`язку.
Відповідно до змісту ч. 1, 3 ст. 34, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV інформація, на отримання якої просить дозвіл сторона захисту, містить охоронювану законом таємницю, надання якої можливе лише за умов визначених ч. 5, 6 ст. 136 КПК України. 
2.2. Як вбачається зі змісту клопотання сторони захисту та додатків до нього, обставини, для встановлення яких захисник просить надати тимчасовий доступ, судом не досліджувались, ні шляхом дослідження письмових доказів, ні шляхом допиту свідків, а отже, вказане клопотання є передчасним. 
З указаних підстав, суд приходить до висновку, що захисником не доведено обставин, зазначених у ч. 6 ст. 163 КПК України, обов`язковість доведення яких, є імперативною нормою закону, а саме того, що відсутня можливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою речей і документів, до яких захист просить дозволу на доступ.
2.3 Також суд звертає увагу на докази, які подані стороною захисту на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про отримання тимчасового доступу до речей і документів.
Зокрема, належність номерів операторів мобільного зв`язку особам, зазначеним у клопотанні, доводиться стороною захисту копіями документів та копіями пояснень голови Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_11 , наданих захиснику ОСОБА_6 .
Суд підкреслює, що відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Наразі, захисником ОСОБА_6 подано не завірені будь яким чином копії документів. 
Окрім того, в обґрунтування належності номеру оператора мобільного зв`язку конкретній особі, стороною захисту здійснено посилання на пояснення голови Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_11 , надані захиснику ОСОБА_6 , в яких ОСОБА_11 посилається на інформацію про належність номерів операторів мобільного зв`язку, отриману ним від свого захисника ОСОБА_24 .
Суд підкреслює, що вказані показання є по суті показаннями з чужих слів. Відповідно до ч. 6 ст. 97 КПК України показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.
Окремо, суд звертає увагу на те, що обставини заінтересованості понятих, про які сторона захисту зазначає у своєму клопотанні, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. 
2.4. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Суд констатує, що надання тимчасового доступу, про який просить сторона захисту, є втручанням у права, задекларовані у ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, огляду, зокрема, на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мелоун проти Великобританії» (Malone v. The United Kingdom ) від 02 серпня 1984 року. Адже у п. 84 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що навіть інформація про набрані номери складає частину телефонних повідомлень, а тому передача цієї інформації поліції без згоди абонента прямо завдає шкоди здійсненню права, захищеного ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд підкреслює, що стороною захисту не доведено, що таке втручання у право на повагу до приватного життя людини, про яке йде мова у клопотанні, є необхідним у демократичному суспільстві, а також буде пропорційним втручанням у права людини відносно завдань кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає, оскільки воно заявлене безпідставно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 159-166, 372 КПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2017 року за №42017000000001985, відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_2 

                                                                                ОСОБА_3