УХВАЛА

20 липня 2020 року 
Київ
справа №826/23651/15
адміністративне провадження №К/9901/43273/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів: Коваленко Н.В., Кравчука В.М., розглянувши заяву про відвід суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Кравчука В.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення у частині, визнання протиправним дій та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :
18 червня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. та Кравчука В.М., яка обґрунтована, головним чином, тим, що в ухвалах Верховного Суду від 16 квітня 2018 року, від 20 грудня 2018 року, від 21 грудня 2018 року, від 12 березня 2019 року, від 10 квітня 2019 року, від 13 травня 2019 року та від 14 травня 2019 року міститься технічна описка, а також тривалим невжиттям заходів Верховним Судом щодо виправлення цієї описки у вказаних ухвалах.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Як зазначено в ухвалах Верховного Суду від 12 липня 2019 року у справі № 9901/668/18, від 6 лютого 2020 року у справі № 9901/550/19, жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Білух проти України», заява № 33949/02, п. 49; Fey v. Austria, заява № 14396/88, пп. 27, 28, 30; Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п.п. 42-43, Pullar v. United Kingdom, заява №22399/93, п. 38 та інші) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
У той же час Верховний Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Суд дослідив доводи, наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів, і вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не містять передбачених статтями 36, 37 КАС України підстав для відведення суддів від розгляду справи.
Наведені у заяві ОСОБА_1 про відвід мотиви, за яких, на її думку, судді Берназюк Я.О., Коваленко Н.В. та Кравчук В.М. підлягають відводу, не можуть слугувати підставою для відведення цих суддів, оскільки такі мотиви ґрунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях.
Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість вказаних суддів у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості, з матеріалів позовної заяви та доводів заяви про відвід суддів не вбачається.
Крім того, суд враховує, що до заяви про відвід суддів не долучено жодного доказу того, що з моменту винесення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 22 березня 2017 року про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та протягом розгляду справи у касаційному порядку існували об`єктивні перешкоди для виконання цього рішення, у тому числі обумовлені допущеною технічною опискою в ухвалах Верховного Суду. 
Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим, наявні підстави для передачі заяви позивача про відвід суддям для проведення автоматичного розподілу для визначення судді для її розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248 КАС України,

У Х В А Л И В:
1. Клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. та Кравчука В.М. визнати необґрунтованим.
2. Передати заяву ОСОБА_1 про відвід для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                  Н.В. Коваленко 
                                                                                                            В.М. Кравчук