ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року	Львів	Справа № 140/3544/19 пров. № А/857/3885/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
з участю секретаря судового засідання –      Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 140/3544/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення компенсації за моральну шкоду,-

суддя в 1-й інстанції – Димарчук Т. М.,
час ухвалення рішення – 04.02.2020 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 10.02.2020 року,

                                                       в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача – Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив визнати протиправною відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності; зобов`язати виплатити допомогу у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; стягнути компенсацію за моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Волинській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог ст.97-99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №014940 від 19 червня 2019 року причина втрати позивачем працездатності не відповідає умовам, за наявності яких призначається одноразова допомога відповідно до п.5 ч. 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію». Так, п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що  одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності. Однак у довідці МСЕК серії 12ААА №014940 від 19 червня 2019 року як причину втрати професійної працездатності ОСОБА_1 зазначено лише «травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків». З огляду на вказане, Головне управління Національної поліції у Волинській області правомірно прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з системного аналізу норм законодавства, як регулюють спірні правовідносини, вбачається, що виплата  одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч. 1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» здійснюється за наявності обов`язкової умови – отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції. Довідкою №93 від 26 квітня 2019 року, постановою №8 військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення (травми, контузії) від 24 травня 2019 року підтверджується отримання ОСОБА_1 травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції у Донецький та Луганській областях, тому відповідач протиправно відмовив у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги  відповідно до вимог ст.97-99 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглядалася судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Позивач та представник позивача Бондаренко В. Г. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача і його представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Національної поліції у Волинській області.
08 січня 2019 року старший лейтенант поліції, старший інспектор роти патрульної служби поліції особливого призначення «Світязь» Головного управління Національної поліції у Волинській області Крохмаль І. О. відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області був відряджений у Донецьку область для виконання безпосередніх службових обов`язків у зону проведення ООС для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і охорони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
26 січня 2019 року відповідно до журналу розстановки нарядів суб`єктів боротьби з тероризмом в ході проведення ООС на території Донецької та Луганської областей роти ПСПОП «Світязь» Головного управління Національної поліції у Волинській області, позивач з 08 год. 00 хв. перебував на території розташування стаціонарного БП2П001 (м. Костянтинівка, Донецької області) в черговому наряді (а.с.27-29).
26 січня 2019 року ОСОБА_1 , здійснюючи фільтраційно-обмежувальні заходи на БП2П001, піднімаючись по пагорбу із території розташування житлових модулів, послизнувся та отримав травму: закритий перелом зовнішньої щиколотки правого гомілковостопного суглобу без зміщення, що підтверджується медичним заключенням №441                                                       від 26 січня 2019 року, виданим КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» м. Костянтинівка Донецької області, куди було доставлено позивача. Щодо позивача було проведено тест на стан алкогольного сп`яніння, який підтвердив що на момент падіння позивач не перебував у стані алкогольного або іншого сп`яніння (а.с.30).
Повідомленням №11 про звернення потерпілого з приводу нещасного випадку (у тому числі поранення) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 04 лютого 2019 року позивачу встановлено діагноз: закритий перелом зовнішньої щиколотки правого гомілковостопного суглобу (а.с.31).
21 лютого 2019 року комісією, призначеною наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області №190 від 20 лютого 2019 року «Про призначення та проведення розслідування нещасного випадку», складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5, що стався 26 січня 2019 року та надано такий висновок: нещасний випадок, який стався 26 січня 2019 року у відповідності до п.3.9 Порядку розслідування обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346, кваліфікується як такий, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (а.с.32-36).
21 лютого 2019 року складено акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) №3 форми Н-1, в якому наведено висновок: нещасний випадок стався у період проходження служби, при виконанні службових обов`язків (а.с.37-40).
26 квітня 2019 року медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано довідку №93  про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в якій діагноз і постанова медичної (військово-лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва зазначено: закритий консолідований перелом зовнішньої кісточки правого гомілкового-ступеневого суглобу без порушення функції,- травма ТАК, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції  щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в регіонах та у період здійснення зазначених заходів із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України (акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форма Н-1 від 21 лютого 2019 року №3; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форма Н-5 від 21 лютого 2019 року (а.с.47).
06 та 07 травня 2019 року Волинським обласним бюро МСЕ позивачеві на підставі акту огляду МСЕК №189 видано довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №014905, з яких вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 5%. Причиною втрати професійної працездатності зазначено: травма, так, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в антитерористичній операції (а.с.48).
24 травня 2019 року медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» видано постанову №8 щодо позивача, в якій діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії вказано: закритий консолідований перелом зовнішньої кісточки правого гомілкового-ступеневого суглобу без порушення функції, - травма ТАК, отримана під час виконання службових обов`язків (акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форма Н-1 від 21 лютого 2019 року№3; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форма Н-5 від 21 лютого 2019 року). Міопія слабкого ступеня - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.
Також  у примітці до вищевказаної постанови №8 зазначено, що постанову М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» у довідці №93 від 26 квітня 2019  року по причинному зв`язку захворювань відмінено. Рішення винесено за інформаційною вказівкою ЦВЛК МВС України №33/2-98 від 14 травня 2019 року (а.с.49).
19 червня 2019 року Волинським обласним бюро МСЕК ОСОБА_1 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №014940, згідно з якою йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 5% (а.с.50).
19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми, під час виконання службових обов`язків, та долучив повний пакет документів на підтвердження обґрунтованості вказаної заяви. 
Листом відповідача від 15 жовтня 2019 року №1023/01/29-2019 позивача повідомлено, що у поданих ним матеріалах, а саме, у довідці до акта огляду МСЕК від 19 червня 2019 року №014940 та у постанові про хворобу від 24 травня 2019 року №8 зазначено діагноз «травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків». Вказаний діагноз не відповідає ні одному з пунктів ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», за наявності якого призначається та виплачується одноразова грошова допомога, тому Головним управлінням Національної поліції у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.53-54).
Не погодившись з таким рішенням відповідача ОСОБА_1  звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який частково втратив працездатність без визначення групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію», відповідач не надав належних доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому такої допомоги, а тому дії Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є протиправними, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Разом з тим, позовна вимога про стягнення з відповідача компенсації за моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не навів причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральними стражданнями, не вказав з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та не надав суду доказів, які б підтверджували завдання такої шкоди.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII.
Згідно з ч.1 ст.97 Закону України “Про Національну поліцію” одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Ч.2 ст.97 цього Закону передбачає, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
1) загибелі (смерті) поліцейського (пункт 1) - 750 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
2) смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:
а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:
а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Згідно з ч.6 ст.100 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. 
З матеріалів справи вбачається, що з моменту встановлення уповноваженим органом факту часткової втрати позивачем працездатності і до моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про отримання одноразової грошової допомоги три роки не минуло.
Ст.101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги. 
Таким чином, ст.101 цього Закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обґрунтовані підстави відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у листі Головного управління Національної поліції у Волинській області від 15 жовтня 2019 року                   №1023/01/29-2019 відсутні.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Згідно з п.1 розділу ІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.
П.3 розділу ІІІ цього Порядку передбачає, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.
При цьому, призначення і виплату одноразової грошової допомоги визначено розділом IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Ч.1 цього розділу передбачає, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою. У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу. 
Згідно з п.2 ч.2 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Відповідно до п.1,2 ч.3 розділу IV цього Порядку рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови. Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається органами поліції до фінансового підрозділу центрального органу управління поліції, навчальними закладами до фінансового підрозділу Міністерства внутрішніх справ за встановленою формою.
Ч.5-7 розділу IV вищезазначеного порядку передбачають, що виділення коштів органам поліції для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом центрального органу управління поліції шляхом розподілу асигнувань в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України на зазначені цілі.
Поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського нарахування та виплата ОГД здійснюється після надходження коштів на зазначені цілі до відповідного органу поліції, навчального закладу. Виплата проводиться фінансовим підрозділом за останнім місцем проходження служби поліцейським шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку або через касу органу поліції, навчального закладу. Реквізити для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків) зазначаються у заяві (додаток 4).
ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2019 року   ОСОБА_1 згідно з наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області був відряджений для виконання безпосередніх службових обов`язків у зону проведення ООС для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і охорони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецьку область.
26 січня 2019 року при виконанні службових обов`язків ОСОБА_1 отримав травму (закритий перелом зовнішньої щиколотки правого гомілковостопного суглобу без зміщення), що підтверджується медичним заключенням №441 від 26 січня 2019 року, виданим КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» м. Костянтинівка Донецької області, а також актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 21 лютого 2019 року.
У постанові медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 24 травня 2019 року №8 зазначено, що травма ОСОБА_1 (закритий консолідований перелом зовнішньої кісточки правого гомілкового-ступеневого суглобу без порушення функції) - ТАК, отримана під час виконання службових обов`язків (акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форма Н-1 від 21 лютого 2019 року №3; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форма Н-5 від 21 лютого 2019 року). Міопія слабкого ступеня - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.
Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №014940 від 19 червня 2019 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 5%
Таким чином, у матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку з яким він частково втратив працездатність, а саме: акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1 від 21 лютого 2019 року №3; акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався форми Н-5 від                           21 лютого 2019 року, постанова медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» від 24 травня 2019 року №8, довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12 ААА №014940 від 19 червня 2019 року.
Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вищезазначеної інформації, а тому доводи апелянта про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковими, тому колегія суддів до уваги їх не бере. 
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.
Колегія суддів вважає, що жодних належних та допустимих доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач, якому встановлено часткову втрату працездатності у 5% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію», відповідач не надав належних доказів, які б спростували позицію позивача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, тому відмова  Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 такої допомоги є протиправною, й відповідач зобов`язаний призначити та здійснити ОСОБА_1 виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст.97,99 Закону України «Про Національну поліцію».
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 140/3544/19 в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                        п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 140/3544/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
Судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 02 липня 2020 року.