Ухвала
 
24 липня 2020 року
місто Київ
 
справа № 202/7090/15-ц
провадження № 61-10331ск20
 
Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни,
третя особа - ОСОБА_3 ,
про розірвання договору визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 13 липня 2020 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Заявником у порушення пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано належним чином процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.
Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право:
- залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
- скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
- скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
- скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
- у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції. Одночасно, касаційна скарга містить доводи про те, що апеляційний суд неправомірно поновив відповідачу строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, проте заявник не просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження.
Отже, заявнику необхідно уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 409 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко Ірини Анатоліївни, третя особа - ОСОБА_3 , про розірвання договору визнання права власності та зобов`язання вчинити певні діїзалишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк до 25 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 С. О. Погрібний