ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2020 року           справа №360/1667/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,   розглянув   в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 р.  у справі  № 360/1667/20 (головуючий І інстанції суддя Т.І. Чернявська)  за позовом   ОСОБА_1  до  Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича,  третя особа -    Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"  про визнання протиправними та  скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732 та постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732,       

                                              ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.04.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження; визнати протиправною та скасувати постанову відповідача ВП № 61854732 від 16 квітня 2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого напису від 6 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з нього заборгованості в розмірі 27627, 22 грн.;  вирішити питання судових витрат (а.с. 1-4). 
Рішенням  Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020  року у справі №  360/1667/20 позов задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про арешт коштів боржника, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн.
Вирішено питання судових витрат (а.с. 124-132).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що 16 квітня 2020 року стягував - ТОВ  «Фінансова компанія "Сіті Фінанс"  звернулось до приватного виконавця із заявою від 23.03.2020 року про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2883 від 06.03.2020 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 27 627, 22 грн.
У вищевказаній заяві стягувачем зазначено, що місцем проживання боржника є м. Київ.
Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Апелянт вважає, що у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання. Тобто, оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята без перевищення наданих повноважень та відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження».
Апелянт посилається на норми ст. 48, 73 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що приватний виконавець постановою про накладення арешту на кошти боржника зазначив: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику».
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежено право  виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення, на які заборонено законом.
З урахуванням викладеного вважає, що оскаржені постанови прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог ч. 1  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що  позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) є боржником у виконавчому провадженні ВП № 61854732, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП                             № 61854732, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу                     м. Києва Клименка Романа Васильовича .
Клименко Роман Васильович ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва, про що свідчать інформаційні довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 23 квітня 2020 року № 15491420200423 та від 05 травня 2020 року № 17221120200505.
Виконавчим написом від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 , який є боржником за кредитним договором від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 22 лютого 2018 року № 79 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41), у розмірі простроченої кредитної заборгованості за період з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року в сумі 27127,22 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (а.с. 44, 64 зв.-65).
Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 06 березня 2020 року за № 2883, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича з заявою від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20, в якій просило: відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за № 2883 від 06 березня 2020 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 27627,22 грн.; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах; у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника, авансовий внесок та грошові суми, стягнуті з боржника, перераховувати за наступними реквізитами: отримувач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», р/р НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ 39508708, SWIFT code: AVALUAUK, BENEFICIARY'S BANK: Public Joint Stock Company Raiffeisen BANK AVAL, Kiev, Ukraine, призначення платежу: повернення авансового внеску за виконавчим написом від 06 березня 2020 року № 2883, боржник - ОСОБА_1 ; отримувач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», р/р НОМЕР_4 , код ЄДРПОУ 39508708, SWIFT code: AVALUAUK, BENEFICIARY'S BANK: Public Joint Stock Company Raiffeisen BANK AVAL, Kiev, Ukraine, призначення платежу: стягнення заборгованості за виконавчим написом від 06 березня 2020 року № 2883, боржник - ОСОБА_1 (а.с. 42, 62 зв.-63).
На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20 про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем винесена постанова від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн., про що свідчить Інформація про виконавче провадження ВП № 61854732 від 13 травня 2020 року та постанова про відкриття виконавчого провадження від 16 квітня 2020 року ВП № 61857732 (а.с. 46 зв.-47, 67-68).
Постановами від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та арешт коштів боржника з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2762,72 грн., визначено загальну суму витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 30689,94 грн. відповідно (а.с.48, 49 зв.-50, 51, 67-68).
Спірним у даній справі є правомірність прийняття  відповідачем постанови   ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження;   постанови  ВП № 61854732 від 16 квітня 2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , з виконання виконавчого напису від 6 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення заборгованості в розмірі 27627, 22 грн.
Колегія суддів  не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо   задоволення  позовних вимог з огляду на наступне.
За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII  окреслено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Унормуванням пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено: підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема:  виконавчих написів нотаріусів.
За змістом пункту 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Приписами частини 1 п. 1  статті 26 Закону 1404-VIII передбачено, що  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону 1404-VIII).
Частинами першою, другою, четвертою статті 27 Закону 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018).
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження  (частини 2 та 4 статті 42 Закону 1404-VIII).
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3 ст. 45 Закону).
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення  (частина перша статті 56 Закону 1404-VIII).
Частиною другою статті 56 Закону 1404-VIII передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (частина третя статті 56 Закону 1404-VIII).
Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.
Як вже зазначалось раніше, виконавчим написом від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 , який є боржником за кредитним договором від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 22 лютого 2018 року № 79 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківськийй район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41), у розмірі простроченої кредитної заборгованості за період з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року в сумі 27127,22 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (а.с. 44, 64 зв.-65).
16 квітня 2020 року стягував - ТОВ  «Фінансова компанія "Сіті Фінанс"  звернулось до приватного виконавця із заявою від 23.03.2020 року про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2883 від 06.03.2020 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 27 627, 22 грн.
В заяві від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20 про примусове виконання рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» зазначило, що місцем проживання позивача є: 04703, Київська область, м. Київ, вул. Сирецька , буд . 25 , кв. 79 (а.с. 42, 62 зв.-63).
Виконавчі дії згідно з частиною першою та другою статті 24 Закону № 1404 провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Стаття 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
За визначенням статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.
Місце проживання фізичної особи відповідно до статті 29 ЦК України - це житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частина 6 статті 29 ЦК України дозволяє фізичній особі мати кілька місць проживання.
З  кредитного договору зі страхування життя позичальника від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що адресою реєстрації та фактичного місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_7 (а.с. 43, 63 зв.-64).
Однак, з огляду на  норми Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце реєстрації не є підтвердженням того, що  особа постійно проживає за даною адресою.
Крім того, кредитний договір складений 30 вересня 2013 року. Тобто, в період з 2013 по 2020 рік боржник міг змінити своє місце проживання.
Також  в матеріалах справи відсутні докази того, що саме на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження позивач проживав у м. Сєвєродонецьку. 
Суд апеляційної інстанції вказує, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, оскільки до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. надійшов виконавчий документ - виконавчий напис № 2883 від 06.03.2020 року, у якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що постанова приватного виконавця від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідно до норм Закону.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17, в якому зазначено:
«За таких обставин, враховуючи, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, що зазначив стягувач у виконавчому документі, не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу. Установивши, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження були вчинені відповідно до вимог частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкрив виконавче провадження за місцем проживання боржника, яке зазначив стягувач у заяві про відкриття провадження, тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для скасування постанови. Доводи касаційної скарги про те, що державний виконавець не мав права приймати постанову про відкриття виконавчого провадження є безпідставні, оскільки право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби належить стягувачу».
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо винесення приватним виконавцем постанови про арешт коштів боржника ВП № 61854732 від 16 квітня 2020 року, суд зазначає наступне.
Статтею 48 Закону № 1404-VIII врегульовані питання порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Так, частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. 
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац перший частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII). 
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.
У відповідності до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати:
1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;
2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;
3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;
4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;
5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;
6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;
7) допомогу при усиновленні дитини;
8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;
9) допомогу на дітей одиноким матерям;
10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;
11) допомогу на лікування;
12) допомогу на поховання;
13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;
14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.
П. 1.2 розділу 1 Наказу МФУ № 758 від 22.06.2012 року обумовлено, що рахунки із спеціальним режимом використання - рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів (позик), у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та небюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів.
Постановою від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732   накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 30689,94 грн. відповідно.  
Таким чином, приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування соціальної допомоги чи пенсії.
Листом від 16 квітня 2020 року № 20.1.0.0.0/7-200416/8845 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повідомило відповідача, що відповідно до глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2001 року № 22, арешт накладений в сумі 30689,94 UAH. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів. Додатково повідомлено, що у разі вимоги державного виконавця накласти арешт на кошти, що обліковуються на рахунках № 2604, банк має відмовити у виконанні.
Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. У разі вимоги державного виконавця накласти арешт на кошти, що обліковуються на рахунках 2606, банк має відмовити у виконанні. Рахунки у банку не обслуговуються (а.с. 54).
Таким чином,  АТ КБ «ПриватБанк» було прийнято постанову про арешт коштів боржника. Жодних документів з повідомленням про те, що кошти, які знаходяться на рахунку Боржника заборонено звертати стягнення від банківських установ, відсутні. 
З вищенаведеного вбачається, що рахунки, відкриті для нарахування заробітної плати,  не є рахунками зі спеціальним режимом використання.
Передбачено п. 68-69 розділу 5 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків-банків - резидентів і нерезидентів від 12.11.2003 року № 492, що банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.
Банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).
Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.
Тобто, у випадку якщо поточний рахунок відкритий для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги то у заяві про відкриття поточного рахунку зазначено, що він є рахунком виключно для зарахування таких коштів.
Довідки  Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 17 квітня 2020 року за №№ OLHFMAQ1TBHGJATM, 90F5NEDBCSHK3DTI підтверджують, що № рахунку НОМЕР_5 6612, тип рахунку - картка для виплати, валюта рахунку - UAH, рахунок НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ) є рахунком для отримання заробітної плати, про що свідчить тип рахунку такої картки; № рахунку НОМЕР_8 , тип рахунку - картка Універсальна, валюта рахунку - UAH, рахунок НОМЕР_9 (UA383052990000026204871096525) є рахунком для поповнення картки не за цільовим призначенням (а.с. 16-17).
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта стосовно того, що арештований рахунок не є рахунком із спеціальним режимом використання.
Таким чином, постанова про арешт коштів боржника прийнята у відповідності до норм Закону.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем  доведено, що, приймаючи спірні постанови, він діяв правомірно.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статями  272, 287,  308,  311, 315, п. 2, 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                                        
                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 р.   -  задовольнити.
Рішення    Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 р.  у справі  № 360/1667/20   -  скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до  Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича,  третя особа -  Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"  про визнання протиправними та  скасування  постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732 та постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з  моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повне судове рішення складено 1 липня 2020 року.         

Колегія суддів                                                                            Г.М. Міронова 
                                                                                                            Т.Г. Арабей 
                                                                                                               І.В. Геращенко