УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 240/1220/20
адміністративне провадження № К/9901/13675/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2020 року у справі №240/1220/20 за позовом  ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство "БАНК ФОРВАРД" про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,
УСТАНОВИВ:
І. Суть справи
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство "БАНК ФОРВАРД", у якому просила:
- скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису від 15 листопада 2019 року ВП №60605137.
Житомирський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 10 березня 2020 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2020 року, відмовив у задоволенні позову.
Суди встановили, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною 15 листопада 2019 року за місцем знаходження майна боржника постанови про відкриття виконавчого провадження №  60605137 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса від 31 серпня 2019 року №  2173 про стягнення з позивача на користь АТ "Банк Форвард" кредитної заборгованості в сумі: 56  411  грн 19  коп.
Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2019 року ВП №60605137 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій, постановити нове рішення, яким задовольнити позов. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), а тому, відповідно до частини другої статті 332 КАС України, суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків шляхом подання до суду касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження з викладенням доводів на їх підтвердження і надання її копії з додатками відповідно до кількості учасників справи.
У встановлений строк скаржник усунув недоліки касаційної скарги, а тому вона відповідає вимогам статті 330 КАС України, що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
Проте, ознайомившись з доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
ІІ. Мотиви Верховного Суду
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
До того ж, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Стаття 287 КАС України врегульовує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначає право учасників виконавчого провадження звернутися до адміністративного суду з позовом, якщо особа вважає, що рішенням державного виконавця порушено її права, свободи чи інтереси.
Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті у справі, предмет спору в якій підпадає під дію положень статті 287 КАС України. Одночасно, у касаційній скарзі скаржник посилається на те, що зазначена справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд прийшов до висновку, що обґрунтовані посилання на існування обставин, які можуть свідчити про те, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у касаційній скарзі відсутні й такі обставини не встановлені Верховним Судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
За таких обставин і правового регулювання колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті провадження в справі зазначеної категорії необхідно відмовити. 
Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 248, 287, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2020 року у справі №240/1220/20 за позовом  ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство "БАНК ФОРВАРД" про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду