П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
04  грудня 2019  року	                                                       м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:
 
особи, стосовно якої провадження закрито                              - ОСОБА_1 ,
спеціаліста - експерта Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз                                                      - ОСОБА_3,
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
            Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
            Постановою суду першої інстанції визнано доведеним те, що ОСОБА_1 19.04.2019, о 08 год. 35 хв., керуючи автомобілем марки "Dacia Logan", д.н.з. НОМЕР_1 , по                 вул. Братиславській в напрямку Чернігівської площі у місті Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "DAF 95.430", д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом Samro RC 26 CCF2А DR/BA № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку ліворуч, в результаті чого, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.
            Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.
            
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, вважаючи постанову місцевого суду незаконною та такою, що винесена в порушення вимог чинного законодавства, просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2019 скасувати у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
            В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не виконав всі дії, спрямовані на встановлення істини у справі, розглянув справу у відсутності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, не допитав працівників поліції, не проаналізував докази та не надав доказам у справі належної оцінки, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.
            
Учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та власники транспортних засобів про дату, час та місце розгляду провадження неодноразово повідомлялися протягом тривалого часу у спосіб, передбачений процесуальним законом, у тому числі шляхом поміщення відповідного оголошення на сайті Київського апеляційного суду, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.       
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення старшого судового експерта КНДСЕ, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , слід дійти наступного.
            
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
            
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
            
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
            
Даних вимог закону судом першої інстанції у повній мірі не дотримано.
 
Так, судом першої інстанції визнано доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 305608 від 19.04.2019, складеного стосовно  ОСОБА_1 , про те, що 19.04.2019, о 08 год. 35 хв., він, керуючи автомобілем "Dacia Logan", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Братиславській в напрямку Чернігівської площі у м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "DAF 95.430", д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом Samro RC 26 CCF2А DR/BA № НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку ліворуч.
При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП (а.с. 1, 30).
            
Обґрунтовуючи свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги письмові пояснення водія ОСОБА_2 , без його опитування в суді першої інстанції через неявку останнього до суду, навівши їх зміст, а також дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП і інші матеріали справи, без вказівки, які саме дані, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.
            
Так, як указав у постанові суд першої інстанції, згідно пояснень водія      ОСОБА_2 , він 19.04.2019, о 08 год. 35 хв., керував автомобілем марки "DAF 95.430", д.н.з. НОМЕР_2 , з причепом Samro RC 26 CCF2А DR/BA № НОМЕР_3 по                                     вул. Братиславській в напрямку Броварського проспекту у м. Києві, рухаючись у першій смузі руху, не порушуючи правила дорожнього руху, та відчув удар з правої сторони автомобіля (а.с. 3, 31).
 
Проте, аналіз даних письмових пояснень водія ОСОБА_2 не вказують на механізм досліджуваної події ДТП.
 
На противагу вказаним поясненням водія ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 в заяві (з датою 19.04.2019) на адресу Дніпровського районного суду м. Києва виклав обставини того, що він, приблизно о 8 год., 19.04.2019 рухався на автомобілі "Dacia Logan", д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку ст.м. "Чернігівська".
На даному відрізку шляху утворився затор.
У нього в автомобілі піднялася температура охолоджуючої рідини, у зв`язку з чим він зупинився за межами проїзної частини справа, якомога правіше до узбіччя, щоб не заважати руху транспортних засобів у попутному напрямку, для усунення несправності автомобіля, увімкнувши при цьому аварійну сигналізацію.
У цей момент з лівої сторони задньої частини на його атомобіль був скоєний наїзд водієм вантажівки DAF громадянином Польщі ( ОСОБА_2 ), який після вчинення ДТП вийшов і пояснив, що не побачив його- ОСОБА_1 автомобіля.       
Коли ж працівник поліції після оформлення ДТП дав дозвіл водію вантажівки їхати далі з місця події, водій ОСОБА_2 ще додатково пошкодив його- ОСОБА_1 автомобіль, оскільки поїхав прямо при тому, що транспортні засоби знаходилися паралельно один до одного (а.с. 7-12, 13).
 
Такі ж пояснення ОСОБА_1 надав суду першої інстанції та в судовому засіданні  апеляційної інстанції.
 
            Для повного з`ясування обставин справи, зокрема для встановлення механізму ДТП, в суд апеляційної інстанції був викликаний спеціаліст Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
 
            Спеціаліст - експертКиївського науково-дослідного інституту судових експертизОСОБА_3, який з?явився в судове засідання суду апеляційної інстанції за викликом, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та переглянувши фотознімки, що надав ОСОБА_1 , вказав наступне.
 
            Так, на переконання спеціаліста - експерта ОСОБА_3, дані схеми ДТП - є неповними, а саме: неправильним є прив?язка працівника поліції, який складав схему, електроопори до краю проїзної частини; на схемі не позначений тротуар; зі схеми не можна зробити однозначного висновку про розташування транспортних засобів під час//після їх контактування.  
 
            Як далі вказав суду апеляційної інстанції спеціаліст - експерт ОСОБА_3 , на карті тієї ділянки дороги, що є у вільному доступі у мережі Інтернет, електроопора розташована впритул до проїзної частини, що не знайшло свого відображення у схемі ДТП, а, крім того, виходячи з досліджуваного фотознімку, автомобіль DAF у момент зіткнення перебуває не в крайній правій смузі на проїзній частині після зіткнення транспортних засобів, а у другій смузі, що відділена від першої//правої смуги суцільною лінією.
 
            Отже, автомобіль DAF рухався не в крайній правій смузі, як пояснив водій ОСОБА_2 , а в другій смузі руху, що відділена від крайньої правої суцільною смугою.
 
            З наступних пояснень спеціаліста - експерта ОСОБА_3 випливає те, що, у свою чергу, автомобіль "Dacia Logan", на фотознімку розташований в крайній правій смузі та частково у смузі руху автомобіля DAF, але попереду останнього, з увімкнутими аварійними габаритними вогнями.
            Оскільки на лівій частині автомобіля "Dacia Logan" видно відбиток колеса автомобіля DAF, що перебуває у русі, то таке механічне пошкодження автомобіля "Dacia Logan" може свідчити лише про те, що автомобіль в момент контактування був у нерухомому стані чи близько до такого стану.
            Однак, при нерухомому стані транспортного засобу не можна вказувати на порушення водієм цього транспортного засобу ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, які регламентують дотримання водієм безпечного інтервалу керованого ним транспортного засобу, який знаходиться у русі, що відсутнє у досліджуваному випадку.
            Уникнути ДТП односторонніми діями ОСОБА_1 не міг.
            З технічної точки зору підстав вбачати в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР, щоб знаходилися у причинному зв?язку з ДТП - не має.  
            Та обставина, що ОСОБА_1 не був виставлений знак аварійної зупинки, не вказує на недотримання ним вимог Правил дорожнього руху України, оскільки це обумовлено, як пояснив ОСОБА_1 , фактично відсутністю часу для виставляння цього знаку, бо зіткнення транспортних засобів відбулося невдовзі після зупинення ним транспортного засобу - автомобіля "Dacia Logan", що узгоджується з іншими доказами у провадженні.       
            
            Крім того, на переконання спеціаліста - експерта ОСОБА_3, за даних схеми ДТП щодо кінцевого розташування транспортних засобів на проїзній частини після їх контактування та характеру механічних пошкоджень транспортних засобів, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем DAF, не міг не бачити автомобіль водія ОСОБА_1 .    
 
            Отже, підсумовуючи спеціаліст дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.
            
            З даними висновку погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки вони обґрунтовані експертом, що має спеціальні знання з питань транспортно-трасологічних досліджень та дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, а тому, дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід дійти висновку, що за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 305608 обставин, у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України він не порушив, у зв`язку з чим постанова місцевого суду стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі щодо останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.
 
            За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки суд апеляційної інстанції вирішує лише ті питання, що віднесені законом на його розгляд, і не наділений повноваженнями вирішувати інші питання, які не відносяться до предмету доказування у даній справі, що вказані в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
            
            Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
            Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати.
 
            Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
 
            Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя Київського апеляційного суду                                                       Г.О.Балацька