УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 140/3238/19
адміністративне провадження № К/9901/20696/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 4 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2020 року у справі №140/3238/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
17.08.2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 4 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2020 року у справі №140/3238/19 (направлена до суду поштою 11.08.2020 року). В касаційній скарзі скаржник просив суд поновити пропущений строк на касаційне оскарження обґрунтовуючи поважністю причин пропуску цього строку внаслідок звернення вдруге, після повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 27.07.2020 року (провадження К/9901/16521/20) та усунення її недоліків.
Предметом позову є стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за серпень місяць 2015 року в розмірі 300 779,00 грн та пені за період з 04 квітня 2017 року по 20 вересня 2019 року за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 124596,67 грн. Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою       статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржником у касаційній скарзі не наведено підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга. 
До того ж суд звертає увагу, що як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та з програми ДСС (Діловодство спеціалізованого суду), скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою у справі № 140/3238/19, проте ухвалою Верховного Суду від 27.07.2020 року (провадження К/9901/16521/20) повернуто касаційну скаргу, оскільки остання не містила обґрунтованих підстав касаційного оскарження.
Звертаючись вдруге з касаційною скаргою відповідач так і не вказав підстав на касаційного оскарження, додавши в текст останньої тільки опис клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, жодним чином не виправивши виявлені судом недоліки касаційної скарги при зверненні останнього вперше. Текст касаційної скарги є ідентичним попередній касаційній скарзі, складається з опису фактичних обставин справи та цитувань положень податкового законодавства та не містить обґрунтованих доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 4 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2020 року у справі №140/3238/19 повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                                                                      І.А. Васильєва