УХВАЛА
28 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/14133/19
адміністративне провадження № К/9901/22805/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (ГУ ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІДАС" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу та податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
04.09.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 у цій справі.
За змістом статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та строками її подання.
Касаційна скарга відповідача не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.
Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених в частині першій статті 328 КАС, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункту 4 частини другої статті 330 КАС).
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі відповідач наводить доводи про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (формальна наявність первинних документів на підтвердження права на формування даних податкового обліку), викладені у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 (справа №820/2835/18), та неправильно застосували норми матеріально права, а саме: пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункти 200.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, пункти 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV. У касаційній скарзі також наведені узагальнені висновки, що містяться у зазначеній постанові Верховного Суду, щодо обставин, пов`язаних із встановленням реального змісту господарських операцій, та викладені обставини щодо проведеної перевірки позивача у цій справі.
Однак, вирішення судом апеляційної інстанції спору у цій справі в порівнянні зі справою, на висновок Верховного Суду в якій посилається відповідач, обумовлено оцінкою доказів у їх сукупності.
Висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач, наведені не у взаємозв`язку із встановленими судом у цій справі обставинами, тоді як відповідно до вимог норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС невідповідність правозастосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду може бути підставою касаційного оскарження у разі, якщо цей висновок зроблений у подібних правовідносинах. 
Фактично доводи відповідача в касаційній скарзі стосуються неправильного встановлення судами обставин у справі внаслідок неправильної оцінки доказів. ГУ ДПС у касаційній скарзі вказує також на порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог статті 242 КАС, оскільки ці суди не дали всебічної оцінки усім доводам відповідача. Водночас ГУ ДПС не посилається на порушення судами норм процесуального права при оцінці доказів, які відповідно до частини другої статті 353 КАС можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд і які можуть бути самостійною підставою для касаційного оскарження згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС.
Зважаючи на викладене, подібності правовідносин, як умови, за якої є підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, немає.
З урахуванням змін до КАС, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить викладення підстав касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Є.А. Усенко