УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/17089/19 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В. 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
                       
головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №295/17089/19 за позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі відділення АТ «Укрсоцбанк» в м. Житомирі, правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», третя особа: Державний реєстратор КП «Центр Державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євген Іванович, про скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2020 року, яка постановлена під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі відділення АТ «Укрсоцбанк» в м. Житомирі. Просить скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр Державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгена Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 вересня 2018 року №43155376 та запис про право власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; поновити відомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що передували скасованим записам; скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр Державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзь Євгена Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24 вересня 2018 року №43160998 та запис про право власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; поновити відомості в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що передували скасованим записам. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що право власності на спірні квартири зареєстровані за відповідачем з порушенням норм законодавства.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2020 року до участі в справі як правонаступника відповідача залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (а.с.53-54).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду на підставі п.3 частини першої ст.257 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що 09 квітня 2020 року перебував у місті Одеса та не міг прибути до Житомира у зв`язку із введеними на території всієї України карантинними обмеженнями. Окрім того, повістку про виклик до суду на 09 квітня 2020 року не отримував та про призначене судове засідання не знав. Наполягає на тому, що суд не звернув уваги на зазначені обставини та безпідставно залишив його позов без розгляду, чим порушив право на судовий захист.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною третьою ст.3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-37). Одночасно в ухвалі про відкриття провадження у цивільній справі міститься вказівка на те, що судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 лютого 2020 року об 11 год. 40 хв.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини третя, четверта та п`ята ст.128 ЦПК України).

Копію ухвали від 08 січня 2020 року з повідомленням про призначене судове засідання на 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав особисто 28 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39).

Згідно із протоколом судового засідання від 19 лютого 2020 року сторони у судове засідання не з`явилися, надіслали суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.50).

Так, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 19 лютого 2020 року, в якій останній, посилаючись на перебування за межами області та у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, просив розгляд справи відкласти на іншу дату (а.с.49).

Урахувавши клопотання сторін, суд відклав розгляд справи на 09 квітня 2020 року о 16:00 год.

Повістку про виклик до суду на 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 отримав 25 лютого 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.130).

Згідно з положеннями п.3 частини першої ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 09 квітня 2020 року Богунським районним судом м. Житомира постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 у даній справі без розгляду. 

Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої ст.257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився у судові засідання, заява про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходила.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, якою на всій території України установлено карантин з 12 березня до 22 травня 2020 року, а постановою цього ж органу від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» з наступними змінами карантин продовжено з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року, вказаними нормативними документами на виконання ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» введено обмежувальні заходи, у тому числі щодо перебування осіб в громадських місцях, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX Розділ XII прикінцевих положень ЦПК України було доповнено п. 3, за яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.  

Матеріалами справи спростовуються твердження позивача про те, що він не був повідомлений та не знав про призначене судове засідання на 09 квітня 2020 року. Однак, зважаючи на введення на території України карантину, апеляційний суд приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що він дійсно був обмежений у реалізації права з`явитися у судове засідання 09 квітня 2020 року та безпосередньо надавати суду пояснення, докази, а відтак відстоювати свою позицію в зв`язку із транспортними обмеженнями, введеними Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»). Однак застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99).

ЄСПЛ у своїй практиці також зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення права на ефективний судовий захист (рішення у справі Zubac v. Croatia («Зубац проти Хорватії») від 05 квітня 2018 року).

Справа по суті не розглянута.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про те, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, а тому така підлягає до скасування, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, що відповідає приписам ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: 

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2020 року.