Справа № 991/7887/20
Провадження1-кс/991/8107/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду   ОСОБА_1 ,  з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,
В С ТА Н О В И Л А:

23.09.2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 08.09.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 366-1 КК України, яка була подана та зареєстрована в НАБУ 08.09.2020.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23.09.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 24.09.2020 ОСОБА_3 поновлено строк для звернення із вказаною скаргою, відкрито провадження з розгляду даної скарги та призначено судове засідання.
Скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що 08.09.2020 він подав до НАБУ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 366-1 КК України. У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомив про те, що в результаті проведеного ним моніторингу та аналізу декларування доходів особами відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» було виявлено невідповідність декларацій, їх відсутність та невідповідність особистих доходів депутата Поліської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_4 , який також є учасником ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) з часткою в статутному фонді 33 % за таких обставин. Так, 05.02.2018 рішенням №1 одного засновника ОСОБА_5 було створено ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) із статутним фондом 1 000 000 грн. 10.12.2018 на ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) відбулися зміни розміру статутного капіталу на кількість учасників, одним з яких був ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі 33 %. Статутний капітал становив 1 000 грн. При цьому, як зазначає ОСОБА_3 , нерозподілений прибуток станом на 31.12.2018 року, який можливо було виплатити засновнику ОСОБА_5 в якості дивідендів не виплачувався та склав 10 млн 28 тис. грн. Станом на 31.12.2019 загальна сума нерозподіленого прибутку (дивідендів) ТОВ «Турбогаз Ужгород» дорівнювала сумі 15 302 000 грн. При цьому відповідно до бухгалтерської звітності та фінансових документів ТОВ «Турбогаз Ужгород» нерозподілений прибуток за 2019 рік в розмірі 5 274 000 грн (15 302 000 – 10 028 000), який можливо було виплатити учасникам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 в якості дивідендів за 2019 рік не виплачувався та не розподілявся між учасниками. Відповідно до е-декларації (виправленої) за 2019 рік громадянину ОСОБА_4 начебто було виплачено ТОВ «Турбогаз Ужгород» дивіденди за 2019 рік в розмірі 2 459 893 грн, проте вказані відомості він не вніс до декларації на протязі 10 днів про покращення свого майнового стану. Окрім цього, відповідно до балансів та фінансових звітів ТОВ «Турбогаз Ужгород» за І півріччя 2020 року, загальна сума нерозподіленого прибутку збільшилася до суми 16 711 000 грн, тобто на суму 1 409 000 в порівнянні з початком 2020 року. За таких обставин, заявник вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 366-1 КК України. Однак відомості за даною заявою не були внесені до ЄРДР протягом 24 годин та заявнику не було надано витягу із ЄРДР, тому ОСОБА_3 звернувся із скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України. Просить у скарзі визнати протиправною бездіяльність детектива НАБУ та зобов`язати слідчого (детектива) або іншу уповноважену особу НАБУ невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення злочинів ОСОБА_4 під час здійснення повноважень депутата Поліської районної ради VII скликання Київської області, що викладені у його заяві від 08.09.2020 та розпочати досудове розслідування.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду скарги (а.с. 33) у судове засідання не з`явився. У скарзі просив розглядати її за його відсутності через велику віддаленість між м. Києвом та м. Авдіївкою, а також через рівень поширення коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги (а.с. 34-35), у судове засідання не з`явився. Подав письмові заперечення, в яких зазначив, що заява ОСОБА_3 від 08.09.2020 з приводу можливих протиправних дій депутата Поліської районної ради Київської області ОСОБА_4 , які виявились у порушенні окремих вимог Закону України «Про запобігання корупції» за обставин, викладених у його заяві, надійшла до НАБУ через засоби електронного зв`язку та була зареєстрована 08.09.2020 за Вх. № А-14233. У вказаній заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. У зв`язку з чим, його заяву листом від 14.09.2020 № 11-192/32434 скеровано для розгляду в межах компетенції до Головного управління Національної поліції в Київській області та Національного агентства з питань запобігання корупції, про що ОСОБА_3 було повідомлено. Зазначає, що бездіяльність з боку службових осіб НАБУ, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, відсутня. З огляду на викладене, представник НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги повністю та розглядати скаргу без його участі.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідча суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, а також за наявності вимоги особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, слідча суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, та представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Дослідивши відомості, що наявні у матеріалах справи №991/7887/20, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідча суддя прийшла до наступного висновку.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 08.09.2020 через засоби електронної пошти надіслав до НАБУ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, у якій повідомив про обставини щодо можливого вчинення депутатом Поліської районної Київської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 366-1 КК України за таких обставин. В ході проведеного ним моніторингу та аналізу декларування доходів особами відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 було виявлено невідповідність декларацій, їх відсутність та невідповідність особистих доходів депутата Поліської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_4 , який також є учасником ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) з часткою в статутному фонді 33 %. 05.02.2018 рішенням №1 одного засновника ОСОБА_5 було створено ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) із статутним фондом 1 000 000 грн. 10.12.2018 на ТОВ «Турбогаз Ужгород» (код ЄДРПОУ 41918052) відбулися зміни розміру статутного капіталу на кількість учасників, одним з яких був ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі 33 %. Статутний капітал становив 1 000 грн. При цьому, як зазначає ОСОБА_3 , нерозподілений прибуток станом на 31.12.2018 року, який можливо було виплатити засновнику ОСОБА_5 в якості дивідендів не виплачувався та склав 10 млн 28 тис. грн. Станом на 31.12.2019 загальна сума нерозподіленого прибутку (дивідендів) ТОВ «Турбогаз Ужгород» дорівнювала сумі 15 302 000 грн. Відповідно до бухгалтерської звітності та фінансових документів ТОВ «Турбогаз Ужгород» нерозподілений прибуток за 2019 рік в розмірі 5 274 000 грн (15 302 000 – 10 028 000), який можливо було виплатити учасникам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 в якості дивідендів за 2019 рік не виплачувався та не розподілявся між учасниками. Відповідно до е-декларації (виправленої) за 2019 рік громадянину ОСОБА_4 начебто було виплачено ТОВ «Турбогаз Ужгород» дивіденди за 2019 рік в розмірі 2 459 893 грн, проте вказані відомості він не вніс до декларації на протязі 10 днів про покращення свого майнового стану. Тобто вбачається, що ОСОБА_4 як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не подав повідомлення про зміну майнового стану (ст. 366-1 КК України.)
Крім того, ОСОБА_3 із посиланням на баланси та фінансові звіти ТОВ «Турбогаз Ужгород» за І півріччя 2020 року стверджує, що загальна сума нерозподіленого прибутку збільшилася до суми 16 711 000 грн, тобто на суму 1 409 000 в порівнянні з початком 2020 року.
Дана заява про кримінальне правопорушення отримана НАБ України 08.09.2020 та зареєстрована за № А-14233 (а.с. 16).
Дані про внесення відомостей про злочин, викладений у дослідженій судом заяві в матеріалах судової справи відсутні. 
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. 
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:1) кримінальне правопорушення вчинено визначеним законом суб`єктом; 2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Однією з умов підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема вчинення злочину державним службовцем посада якого належить до категорії "А".
Як вбачається із декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_4 за 2019 рік, займана ним посада депутата Поліської районної ради не відноситься до посад державної служби, а також він не є особою, яка вказана у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а тому умова, визначена у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК відсутня. 
Крім того, оскільки ОСОБА_3 просить внести відомості про кримінальне правопорушення за ст. 366-1 КК України, яке відноситься до правопорушень із формальним, а не матеріальним складом, і розмір предмета такого кримінального правопорушення не визначається, то умова віднесення цього кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду, що вказана у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК, також відсутня. Також не вбачається умов, визначених абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК.
Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками складу злочину за ст. 366-1 КК України, оскільки не встановлено наявності хоча б однієї з умов, визначених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Разом з тим, особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_4 як депутат Поліської районної ради Київської області отримавши дивіденди за 2019 рік в розмірі 2 459 893 грн. які зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування за 2019 рік не подав повідомлення про зміну майнового стану, а тому в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Приміткою до статті 366-1 КК України визначено, суб`єктами декларування є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідальність за цією статтею за подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» № 1700-VII,  особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Тобто для встановлення відомостей, які мають бути технічно внесені до ЄРДР із заяви слід встановити факт внесення до декларації за 2019 рік завідомо недостовірних відомостей стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закону), у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.
Відповідно до примітки ст. 50 Закону, під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються Президент України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, перший заступник або заступник міністра, член Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Голова Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голова Фонду державного майна України, його перший заступник або заступник, член Центральної виборчої комісії, член, інспектор Вищої ради правосуддя, член, інспектор Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, народний депутат України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Уповноважений із захисту державної мови, члени Національної комісії зі стандартів державної мови, Директор Національного антикорупційного бюро України, його перший заступник та заступник, Голова Національного агентства з питань запобігання корупції та його заступники, Генеральний прокурор, його перший заступник та заступник, Голова Національного банку України, його перший заступник та заступник, член Ради Національного банку України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, його перший заступник та заступник, Керівник Офісу Президента України, його перший заступник та заступник, Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим, його перший заступник та заступник, радник або помічник Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б", та особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" віднесені до першої - третьої категорій, а також судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя, керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста республіканського в Автономній Республіці Крим або обласного значення, району в місті, міста районного значення, військові посадові особи вищого офіцерського складу.
З наданих матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 не є особою, яка вказана у примітці до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції». Окрім того, листом НАБУ від 14.09.2020 № 11-192/32434 заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення скеровано до Національного агентства з питань запобігання корупції з метою перевірки декларації щодо відображення недостовірних даних.
Щодо вимоги скарги ОСОБА_3  про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення депутатом Поліської районної Київської області  ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України, то слід зазначити наступне.
З наявних у скарзі матеріалів, оглянутих у судовому засіданні документів не можливо встановити наявність фактичних даних, які б свідчили про можливість вчинення кримінального правопорушення депутатом Поліської районної Київської області ОСОБА_4 за ст. 209 КК України, оскільки матеріали скарги не містять будь-яких посилань про набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, що позбавляє можливості слідчу суддю встановити достатні відомості про кримінальне правопорушення які можуть об`єктивно свідчити про вчинення вказаною особою такого кримінального правопорушення, як визначено особою, яка подала скаргу. Слідча суддя прийшла до висновку, що ОСОБА_3 наводить свої припущення щодо вчиненого кримінального правопорушення, однак його формальних доводів недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування відносно депутата Поліської районної Київської області  ОСОБА_4   на підставі поданої ОСОБА_3 заяви про кримінальне правопорушення від 08.09.2020, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі конкретних фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
За наведених вище обставин слідчою суддею не встановлено підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні скарги слід відмовити. 
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, – відмовити. 
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя                                                                                                  ОСОБА_1